STUDIER OVER NORSKE PLANTERS HISTORIE. 63 



var mærkværdig godt vedligeholdte, paa grund af haugens tætte 

 bygning og jordbundens fugtighed. 



Fundet antages af prof. Gustafson — efter den foreløbige 

 undersøgelse af materialet — at tilhøre første halvdel af det 9de 

 aarhundrede efter Kristus. 



Her følger en liste over de arter, som jeg har kunnet be- 

 stemme: 



a. Nytteplanter. 



Avena sativa L. Havre. Sammen med hvedekornene i 

 gravkammeret fandtes tillige nogle faa havrekorn, der endnu var 

 omsluttet af sine inderagner. Spidsen og den yderste del af 

 agnerne mangler, saa at det ikke kan sees, om de har havt vel- 

 udviklet snerp eller ei. — Havren synes at være den sidst ind- 

 førte af vore kornarter, og de ældste efterretninger, som vi har 

 om den fra Norge, stammer netop fra vikingetiden. I den nor- 

 diske literatur omtales den for første gang — i en saa hjemlig 

 forbindelse som „sild og havre" — i Harbardsljöd, et af Edda- 

 kvadene, der af Finnur Jönsson antages at være forfattet i 

 Norge omkring aar 900 à 925^. Man har ogsaa gjentagne gange 

 i norske jernaldergrave fundet bagsteheller af smedejern, hvorpaa 

 man rimeligvis har stegt fladbrød af havre-. 



Triticum vulgare L. H ve de. En stor mængde hvedekorn 

 fandtes i en kiste ved gravkammerets sydvæg. Agner fandtes 

 ikke, men selve kornene er vel vedhgeholdt, omend tømt for 

 indhold og fladtrykte. Kornenes Jængde er ca. 7 mm. og deres 

 bredde i fladklemt tilstand 3 — 4 mm. Desuden fandtes sparsomt 

 smaastykker af aksstilken {racMs); dennes enkelte led er 3 à 3,5 

 mm. lange. Sammenlignet med de maal af hvedekorn fra for- 

 historiske fund af forskjellig alder, som Buschan meddeler,^ er 



^ Finnur Jönsson, Den oldnorske og oldislandske literaturs historie, Rd. I, 



p. 62 og 66. Kjøbenhavn 1894. 

 ' F. C. ScHÜBELER. Die Culturpflanzen Norwegens, p. 150. Christiania 1862. 

 ^ G. Buschan, Vorgeschichtliche Botanikj p. 13. Breslau 1895. 



