68 JENS HOLMBOE. 



æblerne er mere eller mindre fladklemte, medens andre har be- 

 beholdt sin form mærkelig uforandret. Nogle har skrumpet 

 adskilligt sammen, men paa andre sidder overhuden endnu glat 

 og stramt over frugtkjødet. Flere har endog stilken helt eller 

 delvis i behold. Frøene synes ialfald for den største del at have 

 været fuldmodne. Her følger maalene for nogle af de smukkeste 

 æbler, der neppe kan have skrumpet nævneværdigt: 

 Længde: 25, 24, 17, 24, 18, 25, 22, 24, 24, 24, 25 mm. 

 Bredde : 21, 23, 13, 23, 18, 19, 23, 19, 19, 22, 21 mm. 

 Stilk: 23, 19 + , 13+, mgl., 17, 24, 12, 15, mgl., mgl, mgl. 



Gjennemsnithg: Længde: 23 mm. — Bredde: 20 mm. — 

 Stilk: 18 mm. 



I det foreliggende materiale kan man adskilte ialfald to vel 

 udprægede frugtformer. Hos den ene, der synes at være tilstede 

 i størst antal, er tværsnittet tydelig femkantet; æblerne er bredest 

 nedenfor midten og har en kort og skjævt udtrukken spids. 

 Hos den anden form er æblerne bredest ved midten, næsten 

 kuglerunde og mangler fremragende spids. Begge disse frugt- 

 former, foruden adskillig flere, træffes i Norge ogsaa blandt nu- 

 levende vildæbler, — Allerede i den yngre stenålder var æbler 

 vel kjendt i Mellemeuropa; foruden de smaa sædvanlige vildæbler 

 omtaler Oswald Heer fra flere pælebygningsfund tillige en 

 større, maaske dyrket form^. I Danmark har man fundet to 

 æbler i en ekekiste fra „Guldhøjen" ved Vamdrup^. Bekjendt 

 er den rolle, som Iduns æbler spiller i vore forfædres mythologi. 

 Ogsaa i Eddakvadene, Sagaliteraturen, Kongespeilet og Norges 

 gamle love nævnes æbler gjentagne gange ^. Et andet vidnesbyrd 

 om, at æbler allerede i en fjern fortid har vokset i Norge, fore- 

 ligger i et gaardnavn apalds-vin (nu Abildsø i Østre Aker), som 

 efter 0. Rygh's bestemmelse maa være ældre end vikingetiden*. 



1 Buschan, 1. c, p. 169-173. 



^ E. RosTRUP, Danmarks Planteverden i Fortid og Nutid, p. 221. (Dan- 

 marks Natur. Frem. Kjøbenhavn 1899). 



^ ScHÜBELER, Viridar. Norv. Bd. II, p. 463—465. 



* O. Rygh, Norske Gaardnavne, Bd. II. Akershus Amt, p. 115. Kristi- 

 ania 1898. 



