82 P. A. ØYEN. 



høiere terrasser er gulgråa 1er og gruset 1er; overfladen af disse 

 synes ogsaa forholdsvis nogenlunde plan, naar bortseet fra endel 

 evorsionsformer. Det synes endnu at være den samme terrasse, 

 som stiger op og hæver sig mod dalsiden, medens den lavere 

 terrasse nu sænker sig mod Lillestrømmens lave landskab. Svagt, 

 men jevnt stigende terrasseformer fører ogsaa over fra nedre til 

 øvre Strømmenterrasse. Ved Strømmen station sees i jernbane- 

 linjens niveau det svævende, sterkt mytilusførende lag af 1 — 3 

 dm. mægtighed liggende mellem blaa eller blaagraa 1er under og 

 en graa noget gulbrun 1er over; mægtigheden af de to lerzoner 

 kunde her ikke nærmere bestemmes, da profilet kun sees i selve 

 stationsplanet. Selve det mytilusførende skikt bestaar egentlig 

 af en hel række vekslende, tynde lag af sandblandet 1er og fin 

 sand. Ved flere besøg her (8de, 20de, 24de august 1903) frem- 

 fandtes følgende fauna i det f ossilf ørende sandskikt: 



Anomia ephippium, L. var meget almindelig, dels i den 

 typiske form og dels i en squamula-lignenàe varietet. 



Peden islandicus Müll, forekom mere sparsomt i en noget 

 liden, men ellers typisk form. 



Peden tigrinus Müll, forekom talrig i den typiske form i 

 forholdsvis store eksemplarer af længde 28 mm. og høide 28 mm. 



Mytilus edulis Lin. i den typiske form var tilstede meget 

 talrig, men i sterkt smuldrende tilstand. 



Mytilus modiolus Lm. var temmelig almindelig i typisk 

 form af normal størrelse, tildels med opbevaret epidermis. 



Ahra lo7tgicallis Sc. af den normale form og størrelse, dog 

 tildels noget a^&a-lignende. 



Macomacalcaria Chemn. af den typiske form, men liden ogtynd. 



Mya truncata Lin. forma typica, tyndskallet, længde 44 mm. 

 og høide 33 mm. 



Saxicava pholadis Lin. forma typica, tyndskallet, i juvenil 

 tilstand med noget arc^ica-lignende karakterer, tildels i hele, 

 sammenklappede skaller; der maaltes L = 30 mm., H = 13 mm. 

 Men længden gaar op til 35 mm. 



