SKJÆLBANKER I KRISTIANIATRAKTEN. 85 



at man meget let kommer til at tænke paa en egen varietet. 

 Der forekom to, forresten meget tynde skaller af en meget skjæv 

 form, der i meget minder om M. torelli Steenstr. L = 16 mm., 

 H = 12.5 mm. 



Macoma haltica L. forekommer ogsaa tildels i hele eksempla- 

 rer og hører til de almindeligste arter. Den forekommer i stør- 

 relser op til længde 18 mm. og bredde 14 mm. af idethele 

 temmelig convexe former; i saa henseende naar vistnok et skal 

 af længde 17 mm. og bredde 15 mm., høidepunktet med en 

 convexitet af det ene skal af 4 mm. Samtlige eksemplarer til- 

 hører forma typica G. 0. Sårs. om end den irigonalt udtrukne 

 form ikke hos alle er lige meget fremtrædende. Men der fore- 

 kommer ogsaa, især unge individer, der har en noget mere af- 

 rundet cauda, og i noget deform tilstand er saadanne temmelig 

 afrundede, smaa eksemplarer ogsaa fundet i Aremarksbankerne. 

 Den forekommer ogsaa i sammenklappede eksemplarer. Som 

 maaleeksemplarer kan anføres L. = 19 mm. og H. = 14.5 mm. 

 samt L. = 17.5 mm. og H. = 15 mm. 



Mya truncata L. forekommer dels i den almindelige, dog 

 ikke netop tynde form, forma typica, saaledes et skal af længde 

 76 mm. og høide 47 mm., og dels antydet ved brudstykker 

 ogsaa i former, der mere danner overgange til var. uddevallen- 

 sis, om end denne i typisk udvikling synes at mangle. Et ganske 

 lidet skal viser sig forholdsvis meget tyndt. 



Saxicava pholadis L. optræder i størrelser op til en længde 

 af 24 mm. og høide 12 mm., altsaa forholdsvis smaa former 

 og med tilsvarende tynde skaller; det er kun i deform udvik- 

 hng, at her enkelte skaller faar en tilsyneladende ydre lighed 

 med S. arctica L. 



Lepeta cæca Müll, forekom i et lidet, men normalt ud- 

 viklet eksemplar. 



Emarginula fissura L. Omtrent af samme størrelse som 

 G. 0. Sårs anfører fra Lofoten og Vestfinmarken. M. Sårs an- 

 fører den kun fra de laveste skjælbanker og lerforekomster. 



