SKJÆLBANKER I KRISTIANIATRAKTEN. 91 



gaar vel op til ca. 5 m. o. stationen, Brøgger angiver som 

 fundet af Nummedal skalrester af 13 arter (Senglaciale og post- 

 glaciale nivåforandringer i Kristianiafeitet, pag. 250 — 51). Jeg 

 har ved flere anledninger senere besøgt denne banke og tildels 

 underkastet den en temmelig indgaaende undersøgelse; men den 

 af sand og grus bestaaende banke har ved disse bestandig været 

 forholdsvis meget fattig paa skalfragmenter. Disse forekommer 

 partivis i sandblandet og tildels lerblandet grus. Indimellem 

 forekommer ogsaa klumpformede indleiringer af gulgråa mytilus- 

 ler. Over den egentlige skjælbanke kommer saa et brunt, sterkt 

 oxyderet strandgrus. Sandsynligvis har bankens ydre skal, som 

 ofte er tilfældet, været som ved hr. Nummedals besøg rigere 

 skjælførende. Det har nemlig ikke lykkedes mig at gjenfinde 

 Balanus porcatus og Aporrhais pes. pelecani; at jeg ikke har 

 gjenfundet Saxicava arctica, antager jeg, har sin grund i, at 

 den her som saadan angivne kun er en varietet af S. pholadis. 



I denne banke har det lykkedes mig at fremfinde følgende 

 arter : 



Mytilus edulis Lin. forekom noksaa almindelig i den nor- 

 male form og størrelse. 



Cardium echinaium Lin. var sjelden, men ellers af normal 

 form og størrelse. 



Cyprina islandica Lin. var temmelig almindelig i brud- 

 stykker af normal form, men forholdsvis liden (cfr. Auke). 



Macoma calcaria Ghemn. var sjelden og tyndskaallet i en 

 forholdsvis liden form. 



Macoma halthica Lin, forekom meget almindelig, tildels i 

 hele, sammenklappede eksemplarer. Som regel forma typica 

 (rotundata-trigona), men tildels ogsaa en noget mere af run- 

 det cauda, især hos juvenile former. Længden naar op til 

 22 mm. 



Mya truncata Lin. forekom ikke sjelden i en middels tynd 

 og middels lang form. 



