204 ALETTE SCHREINER. 



Af den konstans, som et individs chromosomer viser, baade 

 i antal og størrelse, sammen med andre meget interessante iagt- 

 tagelser, som vi her ikke kan gaa ind paa, har man trukket den 

 slutning, at de enkelte chromosomer bevarer sin identitet fra 

 deling ti! deling ; det unge chromosom a, som efter celledelingen 

 indgaar i dannelsen af den unge kjernes kjernenet, holder sig som 

 a gjennem heie hvileperioden og gaar, efteråt have fordoblet sin 

 størrelse, som det selvsamme, nu voksne og delingsmodne a ind 

 i en ny deling. Og paa den maade kommer det samme a igjen 

 fra generation til generation af celler og fra generation til genera- 

 tion af individer. Det er dette, vi kalder læren om chromoso- 

 mernes identitet, eller i en noget mere udformet skikkelse, idet 

 man anser chromosomerne som en slags elementærorganismer, 

 som fører sit selvstændige liv i cellen (Boveri), læren om chro- 

 mosomernes individualitet. 



Fra den netop omtalte regel om chromosomernes konstante 

 antal gives der én, meget vigtig undtagelse. Det var i aaret 

 1883, at Van Beneden ved undersøgelse af befrugtningen hos 

 Ascaris gjorde den overordentlig betydningsfulde iagttagelse, at 

 hver af de to forkjerner, som ved befrugtningen smeltede sammen, 

 kun indeholdt det halve antal chromosomer af det lor arten karak- 

 teristiske; under kjønscellernes modning maatte der altsaa have 

 fundet en reduktion af chromosomernes anlal, saavelsom af 

 chromatinets samlede masse, til det halve sted; ved befrugtningen 

 blev saa atter det for arten karakteristiske forhold retableret. 

 Senere undersøgelser har vist, at dette Van Beneden's fund har 

 almindelig gyldighed i hele dyre- og planteriget. 



Hvordan kommer nu denne chromatinreduklion i generations- 

 cellerne island ? Det er vel det spørgsmaal, som fremfor noget 

 andet har ledet den cytologiske forsknmg i de sidste 20 aar ; og 

 det kan ikke undre nogen, at saa er tilfældet. Vi har jo her at 

 gjøre med eiendommelige forandringer af den substans, som med 

 god grund ansees for at være bæreren af det enkelte individs 

 samlede sjælelige og legemlige kvaliteter, den, hvori hele dets 



