OM CHROMATINMODNINGEN I SEXUALCELLERNE. 209 



I 1901 blev saa for første gang den tanke fremkastet, at konju- 

 gationen foregaai ved en parvis forening efter længden af chromo- 

 somerne, og at denne forening foregaar tidlig i modningsperioden 

 paa et stadium, som var karakteriseret ved en eiendommelig 

 sammenklumpning af hele ctiromatinmassen i den ene halvdel af 

 cellen, det saakaldte synapsis-stadium. Senere er en saadan 

 paralel konjugation fundet hos flere dyr, og særlig hos mange planter. 



Før vi nu gaar over til at se paa de bivalente chromosomers 

 forhold under modningsdelingerne, vil vi omtale en overordentlig 

 betydningsfuld iagttagelse, som for et par aar siden blev gjort 

 af 2 amerikanske zoologer, Montgomery og Sutton. Det var 

 disse forskere, som bragte den tidligere nævnte, nu almindelig 

 antagne kjendsgjerning for dagen, at cellerne indeholdei- to rækker 

 chromosomer, hvis enkelte led er parvis homologe. Det var paa 

 generationsceller, at denne iagttagelse blev gjort. Det viste sig 

 nu ved undersøgelse af den relative størrelse af de før Iste mod- 

 ningsdeling optrædende bivalente chromosomer, at hver af disse 

 svarede til to homologe chromosomer i de tidligere delinger. 

 Let er altsaci de homologe cliromosomer, som under kjøns- 

 cellernes modning forener sig med hinanden, a forener sig 

 med a^, b med &^ o. s. v. 



Det viser sig nu videre, at saavel i 2den modningsdeling, 

 som naar de modne kjønscellers chomosomer atter kommer til- 

 syne i de to forkjerner, saa er chromosomerne uparrede, der er 

 kun ét a, ét b o. s. v.; idet nu de to forkjerner smelter sammen, 

 retableres i furingskjernen det for arten karakteristiske forhold, 

 kjernen f aar atter 2 a' er, 2 &'er o. s. v., og dette forhold kommer 

 saa igjen i furingsdelingerne og alle senere delinger af det unge 

 individs celler. 



Disse iagttagelser tillader os, som det maa synes med fuld 

 sikkerhed, at trække den slutning, at af de to parvis homologe 

 chromosomrækker, som findes i alle et individs celler, den ene 

 rcekke skriver sig fra individets fader (gjennem spermien), den 

 anden fra dets moder (gjennem ægget). Disse faderlige og 



Nyt Mag, f. Naturv. XXXXIV. UL • 14 



