218 ALETTE SCHRIENER. 



Ser vi nu noget nøiere paa de mod sfæren pegende ende- 

 partier af slyngerne, saa finder vi, allerede før chromosomernes 

 omdannelse er tilendebragt i midtpartierne, et merkeligt forhold: 

 disse endepartier konvergerer parvis mod hinanden og støder 

 sammen mod kjernemembranen; det er den begyndende konju- 

 gation af de homologe chromosomer, vi her har for os. 



Det er øiensynlig ikke altid to lige ved siden af hinanden 

 liggende slynger, som konjugerer, ofte ser vi slyngerne krydse 

 over hinanden, som om enderne af de homologe chromosomer 

 gjensidig opsøgle hinanden; paa den maade faar hele kjernen 

 et mere uregelmæssigt udseende end før. 



Snart ser vi nu, at konjuganterne fra enderne af og opover 

 antager et paralelt forløb; altid kommer da de enkelte korn i 

 hver af dem til at ligge ligeoverfor hinanden, side ved side; og 

 de to traade forener sig snart med hinanden til dobbeltbaand, 

 idet korn forener sig med korji; paa den maade skrider konju- 

 gationen fra enderne af korn for korn frem mod midten, indlil 

 konjuganterne i hele sin længde har forenet sig med hinanden. 

 Det er saaledes som regel i midtpartierne af slyngerne, at kon- 

 jugationen sidst indtræder; denne regel er imidlertid ikke absolut. 

 Og hvad de alleryderste ender angaar, saa ser vi ikke sjelden, 

 at de relativt sent forener sig med hinanden. 



Efter en tids forløb — enkelte slynger blir gjerne noget 

 tilbage for de øvrige under konjugationen — finder vi nu, at 

 kjernen istedenfor af 18 tynde slynger gjennemsættes af 9 brede; 

 det er de bivalente chromosomer eller dobbeltslyngerne, som vi 

 paa dette stadium kan kalde dem. En af disse dobbeltslynger 

 er tydelig kortere end de øvrige, svarende til de 2 korte chromo- 

 somer, som vi fandt i spermatogoniedelingerne. Slyngerne har 

 den samme anordning, som de enkelte chromosomer har vist 

 helt siden sidste celledelings telophase; deres ender er altid frie. 

 Den dobbelthed af slyngerne, som skriver sig fra konjugationen, 

 forviskes under det følgende mere og mere; om den helt for- 

 svinder, lader sig vanskelig med fuld sikkerhed afgjøre; kun 



