OM CHROMATINMODNINGEN I SEXUALCELLERNE. 227 



træder meget smukt og tydelig frem hos Myæine; chromosomer- 

 nes store antal vanskeliggjør imidlertid her som hos Spinax 

 en sikker forfølgelse af de enkelte chromosomers skjæbne; hver- 

 ken før eller efter konjugationen lader det sig gjøre at tælle 

 slyngerne, som hos Myxine som regel er meget lange i forhold 

 til kjernernes størrelse og derfor har et slynget forløb. Skjøndt 

 vi derfor ikke med den sikkerhed som hos Tomopteris og 

 Salamandra kan udtale, at hver af de konjugerende slynger 

 svarer til ét chromosom, saa anser vi det dog som overveiende 

 sandsynligt, at saa er tilfældet, saameget mere, som vi paa gode 

 præparater sikkert har kunnet overbevise os om, at de mod 

 sfæren pegende ender af slyngerne er frie. 



Under konjugationen finder vi hos Myxine et eiendommeligt 

 forhold, som vi ogsaa har iagttaget hos andre objekter, men 

 mindre tydehgt end her. Idet chromosomerne omdannes til sin 

 tyndtraadede form, udvikles der i sammenhæng med deres midt- 

 punkter et eller flere legemer, som vi har kaldt knudelegemer. 

 Vi ser nu, at paa de steder, hvor to konjugerende chromosomer 

 dukker ind i et fælles knudelegeme, indtræder konjugationen sidst, 

 og naar ved konjugationsperiodens ophør enkeltchromosomerne 

 atter begynder at fjerne sig fra hinanden, ser vi spalten mellem 

 dem først optræde ved knudelegemet ; man faar det indtryk, at 

 konjugationen paa dette sted er af mindre intim natur end 

 paa andre steder; ja, i endel tilfælde synes det endog, som om 

 konjugationen ikke kommer istand paa de knudelegemet nærmest 

 liggende dele af chromosomerne. I alle tilfælde blir senere 

 spaltningen af de bivalente slynger som regel først synlig ved 

 knudelegemerne. I forbindelse hermed vil jeg omtale en anden 

 iagttagelse, vi har gjort hos Myxine. Forholdene er hos dette 

 dyr i det hele meget variable, og vi finder talrige abnormiteter. 

 Nu har vi ikke sjelden fundet follikler, hvori modningsprocessen 

 syntes at forløbe atypisk, idet konjugationen udeblev paa lange 

 strækninger af flere eller færre chromosomer, og det syntes, som 

 om dette ikke hindrede en videre udvikhng af modningen og et 



