OM CHROMATINMODNINGEN I SEXUALCELLERNE. 231 



gaar forud for ækvationsdelingen ; dette er vistnok at opfatte 

 mere som en hensigtsmæssig anordning end som en naturnød- 

 vendighed; i det øieblik, at enkeltchromosomerne ved reduktions- 

 delingens indtræden er fuldt delingsmodne, maa det vel kunne 

 tænkes, at ækvationsdelingen under visse forhold kan bringes 

 til udførelse før reduktionsdelingen ; det er saaledes ikke umuligt, 

 at modningsdelingerne er at opfatte paa denne maade hos 

 Ascaris. 



Ved et bestemt forhold i naturen maa det endog ansees 

 som sandsynligt, at denne afvigelse fra vor type finder sted, 

 nemlig ved modningen af visse æg med parthenogenetisk ud- 

 vikling. Som bekjendt, udstødes ved saadanne ægs modning 

 i endel tilfælde kun ét retningslegeme, medens den anden ret- 

 ningsdeling blir abortiv; i andre tilfælde udstødes vistnok 2 ret- 

 ningslegemer, men det andet træder atter ind i ægget og forener 

 sig med ægkjernen, ægget befrugtes, som man træffende har 

 sagt, af 2det retningslegeme. Saavel hvor 2den retningsdeling 

 paa et tidligere eller senere trin undertrykkes, som hvor den 

 fører til dannelse af et retningslegeme, som atter forener sig 

 med ægkjernen, ligger det nær at antage, at denne deling re- 

 præsenterer reduktionsdelingen. 



I hvilken grad lader det sig nu gjøre at bringe arveligheds- 

 forholdene, saaledes, som vi træffer dem i naturen, i samklang 

 med de chromatinbilleder, vi møder under generationscellernes 

 modning? 



Vi maa erkjende, at det endnu ikke er muligt for os at give 

 et fuldt tilfredsstillende svar paa dette spørgsmaal. Saameget 

 kan vi alligevel udtale, at de mikroskopiske billeder ikke giver 

 nogensomhelst forklaring paa, hvordan den ulige fordeling af de 

 to forældres kvaliteter paa afkommet, som vi saa ofte træffer, 

 kommer island ; som tidligere fremhævet, indeholder jo nemlig 



