232 ALETTE SCHREINER. 



alle et individs celler, fra det befrugtede æg af, homologe 

 chromatindele fra begge forældre. Der maa her gjøre sig 

 faktorer gjældende, som er utilgjængelige for den direkte 

 iagtlagelse. — Hvad derimod en ulige fordeling paa af kommet 

 af hedsteforældrenes kvaliteter, paa den ene eller begge sider, 

 angaar, saa kan den maade, hvorpaa chromatinreduktionen 

 kommer istand, utvivlsomt give en slags forklaring herpaa. Vi 

 maa nemlig antage, at det ved reduktionsdelingen beror paa et 

 tilfælde, hvilket af de to homologe chromosomer, som er for- 

 bundne til et bivalent element, føres til den ene, og hvilket til 

 den anden side, saaledes at der i et individs modne kjønsceller 

 kan komme meget forskjellige kombinationer af dets forældj'es 

 chromosomer (f, ex. a, b^, c^ . . . ..og a^, b, c . . , .). 



Det skulde efter delte synes, som om spillerummet for varia- 

 biliteten hos en art skulde være en funktion af chromosomernes 

 antal, noget, som imidlertid kun daarlig stemmer med de forhold, 

 vi træffer i naturen, saaat vi ogsaa her er nødt til at antage^ 

 at andre faktorer spiller ind. 



Det maa da være naturligt at tænke, at der i den eiendom- 

 melige procès, som gaar forud for reduktionen, i konjugationen, 

 ligger muligheder for en forandring af de enkelte chromosomers 

 sammensætning. 



Hvad foregaar nu egentlig ved den paralelle konjugation? 

 Vi ser her chromosomerne antage en skikkelse, som de ellers 

 aldrig har, de korn, som opbygger dem, chromatinenhederne, 

 ordnes efter hinanden i regelmæssig række, og idet nu de 

 homologe chromosomer nærmer sig hinanden, finder vi, at hvert 

 korn i det ene synes at svare til et bestemt korn i det andety 

 og man faar det indtryk, at disse til hinanden svarende korn 

 af kræfter, som nu, og kun nu, gjør sig gjældende i kjernen, 

 føres mod hinanden og en tid lang holdes intimt forenede for 

 saa, som ved en omstemning i kræfterne, atter at stødes fra 

 hinanden. Det synes, som om denne procès, der foregaar med 

 en saaadan regelmæssighed, og som mere end nogen anden 



