DET BIOLOGISKE SELSKAB. 1905. 353 



cand. Holmsen, der gav en del oplysninger om flyvesandens 

 geologiske oprindelse. 



Kvitsanden er et led af en sammenhængende ryg, der med 

 smaa afbrydelser kan forfølges østover langs Haaelven i en 

 længde af 35 km. Ryggen er smal, oftest med en skarp kam 

 optil, og hæver sig meget udpræget i landskabet. „Langryg- 

 gen", dens almindelige navn, er tidligere anseet som en side- 

 eller midtmoræne, en antagelse, som ikke kan opretholdes, hvis 

 man nærmere betragter dens materiale. Dette er nemlig helt 

 igjennem rullet. Enkelte steder finder man partier med grovere 

 rullestene med næsten kuglerund begrænsning, og andre steder, 

 med finere materiale, ser man, at gruset og sanden ogsaa har 

 afrundede fläder. Dette tyder paa, at ryggen bør opfattes som 

 en fluvioglacial dannelse. Hvorvidt dens dannelse har nogen lig- 

 hed med de svenske „åsars", er endnu ikke tilstrækkelig under- 

 søgt. Der, hvor Haaelvens dalføre kommer ned i Glommens 

 dalføre, er det selvfølgeligt meget udsat for vinden. En kunstig 

 afskogning, men visselig endnu mere en naturhg synkning af 

 skoggrænsen har medført, at vegetationen her i længden ikke 

 har kunnet holde stand mod alt det løse og fine materiale som 

 vinden har ført ned fra ryggen. Dette har da samlet sig til 

 store dyner af fint sand, som vi ser i den østhge del af Kvit- 

 sanden. Fund af furustubber i den nærliggende torvmyr godt- 

 gjør, at skoggrænsen før maa have gaaet høiere op end nu. 



Møde torsdag den 7de december. 



Prof. PouLSSON demonstrerte arbeidende froskehjerte 

 og forskjellige giftes indflydelse paa det isolerede 

 hjerte. 



Derefter holdt amanuensis Jens Holmboe foredrag om kul- 

 turplanter og ugræs fra Osebergskibet. 



Ved udgravningen af vikingeskibet paa Oseberg i Slagen 

 sommeren 1904 fandt prof. Gustafson, at der paa forskjellige 



Nyt Mag f. Naturv XXXXIV. IV. 23 



