FAUNA DROEBACHIENSIS. II. OPHIURIDER 51 



Armene er gjerne lange, temmelig tynde og sterkt be- 

 vægelige. I sammenligning med sjøstjernenes (asteridenes) armer 

 har de et forholdsvis litet tversnitt og dette har, som vi senere 

 skal komme tilbake til, sat sit præg på anatomien, bl. a. derved 

 at der ikke er nogen maveblindsækker (levervedhæng) i deres 

 indre således som hos sjøstjernene. 



Som alle andre pighuder utvikler også slangestjernene et 

 k a 1 k s k e 1 e t. Dette dannes i det mesodermale bindevæv, men 

 hæver sig ofte op over dyrets overflate som pigger eller granula- 

 tioner. Hos ophiuridene kan vi hensigts- 

 mæssig skjelne mellem det egentlige ^ ^ 1^ ^ 



hudskelet, det indre skeiet og overflate- ^.^^É^^^^^^^Si^'^ 



dannelsene. — Hudskelettet mangler i / — j^Pi-^^^^»!^« 

 enkelte tilfælder næsten helt (Euryalae) ^^^^^^^^Sål 



eller bare på skiven, men er hos de ^^^^^^^^W 



fleste slangesljerner vel utviklet. Nogen //~^^^\y\ 



enkelte plater (radial-, genital- og mund- ^ \ '^ 



eller oralplatene) synes dog aldrig helt p-^ ^ skematisk tversnitt 

 å mangle. av armen hos Ophiura. d 



Armenes hudskelet består hos = ^^«"rygplate; ^ = side- 



plate; v = armbukplate: 



den voksne slangestjerne av ringer på h = ambulakralhvirvel; 

 fire plater (fig. 1), nemlig en sid ep la te '^ = muskulatur; r = ra- 



dialkar; s = sugefot; 6 = 



(laterale, 1) på hver side av armen og blodkar; n = radialnerve, 

 mellem sideplatene på oversiden en arm- 



rygplate (dorsale, d) og på undersiden en armbukplate 

 (ventrale, v). Disse fire plater danner tilsammen et led på armen. 

 De fire plater i et led kan ligge ved siden av hverandre, men 

 oftest er rygplaten og bukplaten forskjøvet lidt utover mot arm- 

 spidsen i forhold til ringenes sideplater. Hos nogen former 

 finder vi at dorsalplaten kan være delt i to efter længden, eller 

 den kan som hos Ophiopholis avdele små perifere partier som 

 en krans av selvstændige småplater. Reglen er at armens ryg- 

 og bukplater avtar i størrelse mot armens spids for tilslut å bli 

 forsvindende små; sjeldnere er særlig bukplatene rudimentære 



