54 HJALMAR BROCH 



Går vi over til skivens hudskelet finder vi interradiait, 

 altså ut for kjevene, på dyrets underside de store m u n d - 

 plater eller oralplater som falder i øinene på grund av sin 

 størrelse. Ofte finder man at en av dem er noget avvikende; 

 den kan være større end de andre eller ha en anden form; 

 denne avvikende mundplate er dyrets m ad repor plate, men 

 den er hos vore arter som oftest vanskelig å påvise ved en ut- 

 vendig betragtning; bare hos Ophiocomina er den let synlig 

 Madreporplaten er altså ventralt beliggende hos slangestjernene, 

 ikke dorsal som hos asterider og echinider. Flere slangestjerner 

 har imidlertid ikke hare en, med flere madreporplater; disse 

 arter formerer sig ved deling (schizogoni = frivillig deling med 

 påfølgende regeneration av de manglende legemsdeler). 



Hudskelettet dannes ellers på skiven som oftest av talrike 

 plater, men kan hos flere være redusert til bare å bestå av 

 dorsalsidens radialplater og genitalplater (de sidste ses ikke ut- 

 vendig, da de danner avstivningen av den væg i bursae som 

 vender bort fra armene). Radialplatene ligger parvis dor- 

 salt ved basis av armene og kan strække sig til henimot skivens 

 centrum. En hel reduktion av hudskelettet på radial- og genital- 

 platene nær finner vi hos E u r y a 1 a e og Ophiocomina, hvor 

 imidlertid huden også over radialplatene er rik på overflate- 

 dannelser. Hos de fleste ophiurider dannes hudskelettet ellers 

 av talrike rundagtige, taklagte skjel. Dette hudskelet kan være 

 nøkent, men er hos mange overdækket av ove r flatedan - 

 nelser. Overflatedannelsene består dels av korn {Ophiocomina) , 

 dels av pigger [Ophiacantha], dels småpigger og småplater 

 [Ophiopholis] eller taggete pigger {Ophiotrix). 



For a få en oversigt over de grovere træk i den in d r e 

 bygning dissekerer man bedst en av de store Ophiura-aiiev. 

 — Gjennem m u n d å p n i n g e n kommer man ind i en flat og 

 og bred m u n d h u 1 e som ved en svagere forsnevring går over 

 i det flate maveavsnit; endetarm mangler. Løser vi for- 

 sigtig av skivens tak hos Ophiura texturata (fig. 4), finder vi at 



