60 



HJALMAR BROCH 



plater. Skiven er temmelig flat. ■ — Farven er mørk rødlig eller 

 brunlig gråsort; undtagelsesvis finder man dyprøde individer 

 (Teienhausen 1921); radialplatens midtre, adradiale parti er næsten 

 helt hvitfarvet, noget som gir individene et meget karakteristisk 



utseende. Undersiden er 

 lys, ofte hvitlig. 



Ophiura albicla er 

 en av Drøbaksavsnittets 

 almindeligste arter fra 

 fucoideenes nedre grense 

 og nedover til en snes 

 favners dyp; dypere ned 

 forekommer den sjeldnere, 

 men er f. eks. tat i nogen ii, store eksemplarer i 30 favners dyp 

 i Skipellebugten og likeså mellem 20 og 30 favner pa Teien- 

 hausen. Den synes å foretrække halvdød bund, mudder blandet 

 med døde skjel, alger og kalkalger; i Halangspollen er den også 

 talrik på ren mudderbund. 



Fig. 10. Ophiura albida fra Halangspollen 



1921. a arm basis fra oversiden. & interradie 



og armbasis fra undersiden. 



ß. To av armpiggene er mindst så lange som sideplatene. 

 * Armbukplatene velutviklet, brede. 



Ophiura Sarsii Lütken. [Fig. 11]. 



Denne art har som den følgende to lange og nogen kortere 

 armpigger paa hver sideplate, men skiller sig fra Ophiura af finis 

 dels ved sine velutviklede og brede armbukplater, dels ved å ha 

 to fotpapiller på armens indre partier. — Farven er i alminde- 

 lighet rød med grålige eller næsten hvite tegninger; undertiden 

 er individene, særlig på grunnere findesteder, olivengrå; undersiden 

 er lys, oftest næsten hvit. 



Ophiura Sarsii er dels på grund av sine farvetegninger, 

 dels på grund av størrelsen som ikke gir Ophiura texturata 

 synderlig efter, Drøbaksavsnittets praktfulleste slangestjerne; den 

 er meget hyppig, når man kommer ned på bløtbunden under 



