68 



HJALMAR BROCH 



Gen. Ophiocomina Koehler. 



OpMocomina nigra (0. F. Müller). [Fig. 22]. 



Vor eneste art av denne siegt kjendes let på farven som 

 avviker sterkt fra alle vore øvrige slangest jerner; hos unge indi- 

 vider er dyret brunsort, ofte med et grønlig skjær; men hos helt 

 utvoksne eksemplarer er skiven og armene beksorte, mens arm- 

 piggene bevarer sin brunsorte eller grønlige farve. Det er av 

 interesse å merke sig at madreporplaten gjerne er let å se hos 



Fig. 22. Ophiocomina nigra, Børnestangen 1921. a del av skiven med 



basis av to armer set ovenfra, b vel halvparten av skiven med to armers 



basalparti set nedenfra (madreporplaten i venstre interradie). 



denne art ved utvendig betragtning. Skiven er dækket av 

 fine kalkkorn. 



Ophiocomina nigra er ikke særlig talrik i Drøbaksavsnittet. 

 Et ^v de sikrere findesteder er sundet mellem Halangspollens 

 to avsnitt i 5 — 6 favners dyp på bund av mudder og døde skjel ; 

 på hgnende bund er den fundet enkeltvis i 5—15 favners dyp 

 ved Børnestangen og Skipelle. 



Slangestjernenes biogeografiske forhold i 

 Drøbaksavsnittet. 



De grundeste partier i Drøbaksavsnittet ned til henimot to 

 favner, Fucoideenes og ålegræssets områder, er praktisk talt 

 blottet for slangestjerner, enten bunden er hård eller bløt. Bare 



