LITT OM UTBREDELSEN AV SALIX POLABIS. 135 



ved sneen stod dog Ranunculus glacialis og blomstrede 

 midt i snevandet (5te august). 



Endelig er S. polaris fundet paa Sylene (1918), hvor 

 den if. finderen, R. Nordhagen saaes paa sneleier. 



De ovenfor omtalte fund viser at Salix polaris har et 

 vokseomraade i den østligste del av Sør-Trøndelag fylke. 

 Mot nord danner dette tilslutning til voksestederne i Meråker, 

 der hittil har git indtryk av at være helt isolerte. Ogsaa 

 søndenfor Røros er planten opdaget ganske nylig, nemlig 

 paa Hom melf jeldet og paa Bjørsjøkletten, hvilke 

 Fjeld er beliggende paa hver sin side av Hodalen i Tolgen. 

 (Meddelt av Hanna Resvoll-Holmsen). 



At denne plantes utbredelse er i^tørre end hittil antat, 

 er vistnok sandsynlig. Den er jo overmaade let at overse, 

 for det første paa grund av likheten med Salix herbacea 

 som den saa ofte ogsaa staar sammen med. Dernæst hører 

 den ikke til de planter som saa at si vokser i hver mands 

 \ ei i fjeldet. Den er tvertimot kræsen paa vokseplads og 

 trives ikke paa saadanne steder hvor bunden er sterkt optat 

 av konkurrenter. Helst er den derfor at finde i mere aapne 

 planlesamfund, og særlig synes den at ynde sneleier, hvor 

 sommerens korthet naturlig begrænser artsantallet, og til 

 hvis særegne livsbetingelser den ogsaa er tilpassel baade i 

 bygning og utviklinga. 



Efter det ovenfor anførte mener jeg det vil lønne umaken 

 at lete efter denne lille plante, forutsat at fjeldet rager til- 

 strækkelig høit op over birkegrænsen til at kunne gi gunstige 

 voksepladser. Den vil da sikkert opdages paa stadig nye 

 steder, saaledes at de tildels store lakuner som der nu er 

 i dens utbredelse efterhvert vil komme til at skrumpe ind. 



1 Nærmere herom i mit ovenfor nævnte arbeide og i en tidligere av- 

 iiandling: Die Winterknospen der norw. Gebirgsweiden (Nyt mag. f. 

 naturvidensk. bd. 47, 1909). 



