372 DET BIOLOGISKE SELSKAB. 



Stoffet viste i vandig opløsning aldeles ingen reducerende 

 egenskaper overfor kobber, vismuth eller sølv. Det reagerte 

 ikke med fenylhydrazin. Efter kokning med fortyndet saltsyre 

 viste det derimot stærke reducerende egenskaper overfor de 

 nævnte metaller, og dannet med fenylhydrazin smukke gule kry- 

 staller som smeltede ved 204° ucorr. Opløsningen dreiet polarisa- 

 tionsplanet tilhøire. Den inverterte opløsning gav ingen pentose- 

 reaktioner. 



Ved kvantitativ undersøkelse av hydrolysens forløp viste det 

 sig, at stoffet saa godt som kvantitativt ved kokningen med 

 saltsyre omdannedes til c?-glukose. I et forsøk avveiedes 0,5150 

 gram tør askefri substans. Efter invertering gav dette, bestemt 

 ved reduktionsevnen, en glukosemængde paa 0,528 gram — be- 

 stemt ved dreiningsevnen 0,520 gram. Elementæranalysen gav 

 resultater som stemte med formlen G6H,o05. 



Der kan efter dette ikke være tvil om, at vi har at gjøre 

 med et Polysaccharid, som — saavidt jeg har kunnet se — ikke 

 hittil er kjendt. 



Det er vanskelig at sige til hvilken gruppe indenfor poly- 

 sacchariderne det nye stof nærmest maa regnes. Det laa nær at 

 opfatte det som en av de talrike hemi-celluloser, som forekom- 

 mer i planteriket, men mange forhold taler herimot. I sine op- 

 løsningsforhold og den eiendommelige maate, hvorpaa det utfæl- 

 des, ligner det meget snarere inuHnet, men som bekjendt gaar 

 dette ved invertering kvantitativt over til d-fruktose, mens lami- 

 naria-substansen gir d-glukose. I denne henseende ligner dette 

 stof den almindelige stivelse (amylum), og maaske endnu mere 

 glykogenet. Men fra disse sidste stoffer adskiller laminaria- 

 stoffet sig fuldstændig ved sit forhold til enzymer. Det inverteres 

 nemlig aldeles ikke hverken av ptyalin eller pankreasdiastase 

 eller av maltdiastase. Derimot tindes der i selve algen under 

 visse forhold et enzym, som let spalter substansen til glukose. 

 Dette forhold tyder paa at dette Polysaccharid representerer et 

 reservenæringsstof for planten, og spiller en lignende rolle for 



