374 DET BIOLOGISKE SELSKAB. 



Foredraget illustrertes med plancher og med fremvisning av 

 fossile fiskerester fra Spitsbergen, Skotland og Rusland. 



Møte torsdag 29de april. 



Doktor Valentin Fürst demonstrerte: Wohlgemuth's 

 kvantitative diastasebestemmelsesmetode. 



De ældre metoder til kvantitativ bestemmelse av diastase- 

 mængden i et substrat deles i 3 grupper: 1) Den diastatiske 

 kraft bestemmes ved den mængde sukker der avspaltes i en viss 

 tid. 2) Man bestemmer tiden for jodreaktionens forsvinden i 

 en stivelsesopløsning. 3) Den tredje maate er utarbeidet av 

 Walter (Malys Jahresber. 29, s. 378) ved Pawlows laborato- 

 i"ium. Man anvender her samme princip som ved Metts pepsin- 

 bestemmelsesmetode; kun brukes stivelseskhster istedenfor egge- 

 hvite. Disse forskjellige metoder viser sig at være enten for 

 omstændelige eller for litet nøiagtige. 



Wohlgemuth har nylig (Biochem. Zeitschr. B. 9, s. 1) of- 

 fentliggjort en metode, der er saa enkel, at den kan brukes av 

 enhver, den kræver litet arbeide, og giver derhos meget nøiag- 

 tige resultater. 



Principet er, at bestemme den mindste mængde av en dia- 

 staseopløsning, som i en bestemt tid, ved bestemt temperatur er 

 istand til at spalte en bestemt mængde stivelsesopløsning saa 

 langt, at jodreaktionen forsvinder. 



Til reaktionens utførelse fordres: av reagenser: 1) 1 % sti- 

 velsesopløsning (1 gr. opløselig stivelse opvarmes paa vandbad i 

 c. 80 cm^ vand til al stivelsen er opløst (o: ca. 10 min.), hvorefter 



paafyldes til 100 cni'^) 2) ^k jodopløsning. Av øvrige rekvisita: 



et reagensrørstativ og reagensrør; en differentialpipette paa 1 cm^ 

 og en pipette paa 5 cm^; et vandbad paa 37 — 38° eller en ter- 

 mostat. 



Reaktionens utførelse: I en række reagensglas (i alm. 

 6 — 9) fyldes iivtagende mængder av den diastaseopløsning, som 



