AARSBERETNING FOR 1909. 375 



skal undersøkes, saaledes at indholdet danner en geometrisk 

 række. Derefter tilsættes 5 cm^ stivelsesopløsning og rørene 

 hensættes i termostaten en bestemt tid, som er forskjellig for 

 de forskjellige substrater, som skal undersøkes. Naar tiden er 

 utløpen, avkjøles rørene raskt i koldt vand for at avbryde yder- 

 ligere enzymvirkning; derefter fyldes rørene næsten helt med 



koldt vand og rystes om, hvorefter én draape j^ jodopløsning 



tilsættes til hvert rør. Der vil da fremkomme foi'skjellige farver: 

 mørkeblaat, blaaviolet, rødgult og gult alt efter diastasens virk- 

 ning. Fortyndingen med vand har til hensigt at lette bedøm- 

 melsen av farven i rørene. Hvor farven er gul eller rødgul, kan 

 der ikke findes høiere spaltningsprodukter end achro- resp. 

 ery thro-dext rin, medens derimod den blaaviolette farve angiver 

 en blanding af erythrodextrin og stivelse; den mørkeblaa farve 

 tyder paa, at der fremdeles er overveiende uforandret stivelse. 

 Den nederste grænse [limes) for virkningen betegnes ved det 

 glas, hvor den b I a a farve utvilsomt er tilstede for første gang. 

 Den mængde diastase, som er tilstede i det foregaaende glas, er 

 altsaa tilstrækkelig til at spalte stivelsen i 5 cnr^ 1 % stivelses- 

 opløsning i den givne tid. Herav beregnes nu styrken av 

 den undersøkte diastaseopløsning. Exempel: Mundspyt fra men- 

 neske. Da dette som regel er meget rikt paa diastase be- 

 gynder man i det første rør med et litet kvantum f. ex. 0.1 cm^ 

 og tager halvparten i hvert efterfølgende. 



Efter 30 min. ved 37° tilsættes jodopløsning; der viser sig 

 da i 



Nr. 1=0,1 cm3 spyt: Gul farve = + 

 „ 2 = 0.05 -„- „ „ = + 



„ 3 = 0.025 -„- „ „ = + 



„ 4 = 0.0125 — „— Gulrød farve = -f 



„ 5 - 0.0062 — „ - Blaarød „ = limes 



„ 6 = 0.0031 — „- Blaa „ = — 



