AARSBERETNING FOR 1909. 381 



Dette viser, at Tholurna hører sammen med den velkjendte 

 siegt Sphaerophorus, som har en lignende apothecie- og spore- 

 dannelse. Slegtskapet er allikevel ikke saa nært. Det indskræn- 

 ker sig til de nævnte fundamentale karakterer og til gonidierne, 

 som hos begge er den lysegrønne Protococcus. Forøvrig er de 

 forskjellige i næsten alle andre henseender. Sporerne er encel- 

 lede hos Sphaerophorus, tocellede hos TJiolurna og med en eien- 

 dommelig stripning, som ikke tindes hos nogen anden lav. Naar 

 de to slegter er ført til samme familie, er det ikke mindst fordi 

 der i denne gruppe er saa faa representanter, at det er hensigts- 

 mæssig at trække grænserne vide. 



Tliolurna er hos os kun kjendt fra Næverfjeld. Man 

 kan med adskillig sikkerhet sige, at den ikke tindes andre steder 

 i Gudbrandsdalen. Denne dal er kjendt för sin rike lichen- 

 flora, og Tholurna har været ettersøkt der av alle vore lichen- 

 ologer, fra Norman og Thore Fries og like ned til vore dages 

 lavkjendere, men uten resultat. I Østerdalen har der neppe været 

 søkt efter lavarter. Saavidt vites er den heller ikke fundet i de 

 tilstøtende trakter av Sverige, som er rike lavfelter, og har været 

 ivrig gjennemsøkt av skarpsynte svenske botanikere. Den er 

 utenfor Norge fundet av F. Silen ved Kuusamo (jvfr. Norrlin 

 i Not. ur Sällsk. p. Fauna et Flora Fen. Förh., XIII, 1873, s. 317). 



Professor dr. S. Torup holdt foredrag: „Om kemisk e 

 processer og bef rugtnin gen." Foredraget gav anledning 

 til en livlig diskussion mellem dr. Bonnevie, professor Wille, 

 dr. med. F. G. Gade og foredragsholderen. Dr. Gade fremholdt, 

 at efteråt infektionsteorien var lagt tilside som forklaring av de 

 maligne svulsters opstaaelse, kunde man muligens ut fra de paa 

 kemisk vei fremkaldte celledelinger vundne erfaringer kaste nyt 

 lys over aarsaken til den patologiske celledeling ved kræftdan- 

 nelsen. 



