44 Aksel S. Steen. 



Dengang da forberedelserne til og udrustningen af de enkelte 

 expeditioner stod for døren, havde man med hensyn til anordnin- 

 gen af de magnetiske iagttagelser meget faa erfaringer at støtte 

 sig til. Kun Wijhander, der deltog i Svenskernes overvintring 

 i Mosselbay paa Spidsbergen i 1872 — l'a og Weyprecht, der var 

 en af førerne for den Østerrigske Tegethoff-expedition til Franz 

 Josephsland, kan siges personlig at have havt anledning til mere 

 indgaaende at studere de magnetiske fænomener i de egentlige 

 arktiske egne, og begge var de enige om, at disse fænomener der 

 nord optraadte under ganske andre former end paa sydligere bred- 

 der og følgelig maatte behandles paa en fra det tilvante afvigende 

 maade. Dette kom ogsaa tilorde ved den internationale polar- 

 kommissions første møde i Hamburg 1879, hvori begge de nævnte 

 herrer deltog, ligesom hensynet hertil visselig har været et hoved- 

 motiv for Weyprecht, da han udkastede sin storartede plan. 



Paa grundlag af sine fra Tegethoff-expeditionen hjembragte 

 erfaringer udgav Weyprecht i 1881, da planens gjennemførelse 

 saa nogenlunde var sikret, en vejledning til udførelsen af magne- 

 tiske iagttagelser paa høje bredder; da afhandlingcn ogsaa var 

 gjennemseet og godkjendt af Wijkander, maatte den med rette 

 betragtes som et udtryk for de to paa dette felt eneste kompe- 

 tente autoriteters anskuelser og blev derfor modtaget med taknem- 

 melighed af de projekterede polarstationers magnetikere. For min 

 egen del kan jeg bevidne, at denne Weyprechfs Praktische An- 

 leitning sur Beobachtung der Polarlichter und der magnetischen 

 Erscheinungen in hohen Breiten har været mig til saa stor nytte, 

 at jeg uden den vanskelig vilde have opnaaet saa gode resultater, 

 som jeg virkelig erholdt. Det ligger imidlertid i sagens natur, at 

 paa et saa lidet kjendt felt som undersøgelsen af polaregnenes 

 jordmagnetiske forhold maa en mere udvidet erfaring kunne kom- 

 me til endogsaa i betydelig grad at modificere tidligere anskuelser. 



Det er min hensigt her ganske kort at fremstille det væsent- 

 ligste af de erfaringer angaaende magnetiske iagttagelser i de ark- 

 tiske egne, som jeg har havt anledning til at gjøre under min 

 bestyrelse af den Norske polarstation i Bossekop og under min 

 senere bearbejdelse af det indsamlede observationsmateriale. 



Vor station var udrustet med et sæt instrumenter til bestem- 

 melse af de jordmagnetiske elementers absolute værdi samt to sæt 

 variationsapparater. Disse sidste var konstrueret efter det saa- 

 kaldte Lamont'ske princip og begge sæt fuldstændig identiske. 



