48 Aksel S. Steen. 



niske konstruktion er et instrument, der giver observationer af 

 temmelig begrændset nøjagtighed. Hvis man kun har til hensigt 

 at bestemme inklinationen med den samme nøjagtighed som dekli- 

 nationen, kan man nok bjælpe sig, at sige, naar man er vis paa, at 

 den anvendte naal ikke bovirker systematiske feil i resultatet, 

 hvorom mere nedenfor. Skal d^rimod inklinationsbestemmelserne 

 i polaregnene tjene som kontrol for et vertikalvariometers nulpunkts- 

 forandringer, kræves der en større nøjagtighed, end det efter 

 min mening er muligt for inklinatoriet at præstere. Betegnes 

 horizontalintensiteten med H, vertikalintensiteten med V og inkli- 

 nationen med i, faar man : 



V = H tg i , hvoraf 



dr = H Ai 



COS' 5 1 



Sætter man for Bossekop i = 76 x /2° og H = 0.121 

 (elektriske enheder, cm. g. s.), bliver for en variation i inklina- 

 tionen af l', åV = 0.00064. 



Skal nu, hvad der ved polarkonferentsen i Wien blev anseet 

 som meget ønskeligt, vertikalvariometrets aflæsninger angive verti- 

 kalintensitetens forandringer i absolut maal med den samme grad 

 af nøjagtighed, hvormed horizontalintensitetens variationer erholdes 

 af horizontalvariometret, nemlig paa en ener i 5te decimal, er 

 dette det samme, som at instrumentet skulde angive inklinationens 

 variationer i sekunder. Nu kan de med unifilarmagnetometret 

 udførte absolute bestemmelser af horizontalintensiteten almin- 

 deligvis levere denne med en nøiagtighed af 0.0001 (e. e). 

 Stiller man saa den samme fordring til inklinatoriet, at det skal 

 levere bestemmelser af vertikalintensiteten med en nøjagtighed, 

 der er tiendeparten af den for vertikalvariometret forlangte nøj- 

 agtighed, maatte man i Bossekop kunne bestemme inklinationen 

 saa nøje, som paa 10", noget, som vel ikke den dygtigste observator 

 med det bedste inklinatorium vilde kunne præstere. 



Det i Bossekop benyttede inklinatorium Dover, tilhørte det 

 astronomiske observatorium i Kristiania, og havde tidligere været 

 anvendt ved den Norske Nordhavsexpeditions inklinationsbestem- 

 melser, idet de to af dets tre naale, nemlig no. 1 og no. 2 havde 

 været i brug, almindeligvis no. 1, no. 2 kun et par gange som 

 kontrol. De dengang erholdte resultater x ) syntes afgjort at tale 



J ) Den Norske Nordhavs-Expedition 1876—1878. V. 2. C Wille. Magnetiske 

 lagttagelser pag. 14. 



