Om magnetiske iagttagelser i polaregnene. 49 



for begge naales ensartethed. Jeg fandt derfor ingen betænkelig- 

 hed ved til hver inklinationsbestemmelse kun at benytte den ene 

 naal, gjerne afvexlende no. 1 og no. 2. Imidlertid fremgik det 

 snart af de foreløbig udførte reduktionsberegninger, at der maatte 

 være en konstant fejl ved en af disse naale, idet no. 1 gjennem- 

 snitlig gav en op imod hele 10' større inklination end no. 2. Fra 

 12 januar 1883 tog jeg derfor ogsaa den 3die naal no. 5 i brug 

 og udførte hver enkelt inklinationsbestemmelse med alle 3 naale. 

 Naar jeg udelukker en under urolige magnetiske forhold udført 

 bestemmelse og tager mediet af de andre 14, faar jeg som gjen- 

 nemsnits værdi for inklinationen i Bossekop i tidsrummet 12 januar 

 til 31 august 1883: 



i 

 med naal no. 1 76° 29'3 (m. A. = ± 1*6) 



— »— no. 2 20'6 (m. A. = ± 1'4) 



— c— no. 5 28'6 (m. A. = ± 1'4). 



Man ser, at naalene no. 1 og 5 stemmer ganske godt over- 

 ens, medens no. 2 giver et betydelig afvigende resultat. At 

 observationerne med alle tre naale hver gang er udført under 

 gjennem8nitlig temmelig ensartede magnetiske forhold, fremgaar af 

 overensstemmelsene mellem værdierne for m. A., der betegner 

 en enkelt bestemmelses midlere afvigelse fra mediet af den 

 hele række. 



Beregner man vertikalintensiteten af dissse inklinationsbestem- 

 melser, idet man antager som midlere værdi af horizontalintensi- 

 teten, H = 0.1210, faaes: V 



med naal no. 1 0.5038 



— »— no. 2 0.4982 



— »— no. 5 0.5033. 



Dette synes mig tilfulde at vise, hvor nødvendigt det er at be- 

 nytte flere naale ved en absolut inklinationsbestemmelse ; man bør 

 vistnok mindst anvende tre for at sikre sig mod grovere syste- 

 matiske fejl, og kanske det endda i Bossekop var en ren tilfæl- 

 dighed, at naalene no. 1 og 5 stemte saavidt godt overens; man 

 har i alle fald ingen garanti for, at ikke en fjerde naal maaske 

 vilde have leveret ganske andre resultater end de tre be- 

 nyttede. 



Foruden inklinatoriet gives der, mig bekjendt, kun et instru- 

 ment, nemlig den Weber'' ske jordinduktor, til bestemmelse af ver- 

 tikalintensitetens absolute værdi. Dette instrument blev anvendt 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXI. I. 4 



