Ora magnetiske iagttagelser i polaregnene. 51 



rede synderlig frygt for betydelige variationer i fugtighedsforhol- 

 dene, lod jeg dog efter den af Weyprecht givne anvisning samtlige 

 variationsinstrumenter bestryge med fernis i alle de sammenføy- 

 ninger, hvorigjennem den y dre luft kunde faa adgang til appara- 

 tets indre. Endvidere skal jeg bemerke, at suspensionstraadenes 

 torsion paa det omhyggeligste var søgt ophævet, forinden appara- 

 ternes opstilling. Hvorvidt imidlertid de her anførte forsigtigheds- 

 regler er tilstrækkelige til at hindre torsionsulemper under andre 

 mindre gunstige forhold med hensyn til forandringer i luftens 

 fugtighedsforhold, tør jeg ikke udtale mig om. Griese mener, at 

 man mulig burde ombytte de hygroskopiske kokontraade med 

 fine glastraade eller i alle fald saaledes, som af Wild foreslaaet, 

 forsøge en kunstig tørring af luften i apparaternes indre. At an- 

 stille experimenter herover turde maaske blive et lønnende ar- 

 beide for en éventuel arktisk undersøgelsesstation. 



Principet for det Lamont'ske horizontal variometer er som be- 

 kjendt følgende: En i en kokontraad ophængt naal er afbøjet 

 fra sin stilling i den magnetiske meridian ved hjælp af to faste 

 for temperaturindflydelse kompenserede deflektormagneter, der an- 

 bringes i naalens horizontalplan, en paa hver side, saaledes at 

 forbindelseslinjen mellem deres længd^axer gaar gjennem naalens 

 midtpunkt og staar lodret paa dens magnetiske axe. Variationerne 

 er afhængig af naalens udslag fra denne normalstilling ; udslagets 

 størrelse aflæses paa vanlig vis med kikkert og skala. 



Kaldes det samlede moment, hvormed de faste deflektorer 

 virker paa naalen, U, hvilken størrelse forudsættes konstant, vær- 

 dien af horizontalintensiteten, naar naalen indtager sin normalstil- 

 ling, H , naalens normale afbøjningsvinkel framerdianen q> , faaes 

 følgende 2 ligninger: 



U = H sin <p Q 



u = {H + A S) sin (cp + Ay) 



hvoraf /\ H = — H cotg cp Q A <p 

 naar man sløjfer alle størrelser af højere orden end Iste. Den kon- 

 stante vinkel cp bestemmes ved en af Lamont angivet méthode, 

 medens H udledes af de med unifilarmagnetometret eller et lig- 

 nende instrument udførte absolute bestemmelser af horizontalinten- 

 siteten og refererer sig til en bestemt delstreg paa horizontal- og 

 deklinationsvariometrets aflæsningsskala. /\cp er direkte afhængig 

 af den samtidig paa begge de nævnte variometre erholdte aflæs- 

 ning. Det er klart, at den opstillede formel kun gjælder for me- 



4* 



