Om magnetiske iagttagelser i polaregnene. 61 



rende konstanter er meget lidt afvigende, er det kun særdeles 

 smaa tal, man faar at operere med. Resultaterne kan følgelig 

 heller ikke gjøre krav paa nogen høj grad af nøjagtighed, men da 

 jeg ingen anden udvej havde, var jeg nødt til at gaa frem paa 

 denne maade for dog at komme til et resultat. 



Bestemmelsen af konstanterne # og a efter de almindelige metho- 

 der medførte ingen særegen vans • elighed. At værdien af a for- 

 andredes med tiden, var ikke andet, end hvad man kunde vente; 

 den er, som før nævnt, et maal for stængernes induktionsevne, og 

 da denne aftager, naar den permanente magnetisme tiltager, maatte 

 «, hvad ogsaa observationerne viser, stadig blive mindre og min- 

 dre. Der haves 9 særskilte bestemmelser fordelt nogenlunde jevnt 

 over hele observationsaaret til beregningen afa for begge apparater. 

 De 9 værdier afsattes paa rudepapir, og ved grafisk interpolation 

 fandtes den sandsynligste kurve. 



Reduktionen af de til vertikalintensitetens bestemmelse ud- 

 førte observationer er foretaget efter formel (9) paa følgende maade, 

 idet jeg har sat: 



V = L - — ^ sin ß, 



a a 



hvor 



jL=num[log lï 4- log sin (ip — {ß — 6)) -f- cpl. log cos /3 -f - cpl. loga]. 



Der er beregnet 5 tabeller, af hvilke den første giver 



log sin {ip q — (ß — å)) med differensen mellem den samtidige aflæs- 



ning paa vertikal variometer og deklinationsvariometer som argument, 



den anden giver cpl. log cos ß med aflæsningen paa verti- 



kalvariometret som argument, den tredie cpl. log a med tiden 



c 

 som argument, den fjerde — ligeledes med tiden som argument, 



(aj 



2q 

 og endelig den femte — — sin ß med aflæsningen paa vertikal- 



Cl 



variometret som argument, idet a her er betragtet som konstant og 

 givet en midlere værdi, hvilket har vist sig ikke at influere paa 

 resultaternes nøjagtighed. Log II har man af aflæsningen paa hori- 

 zontalvariometret og forudsættes tidligere særskilt beregnet efter 

 formel (4). 



Det er, som man ser, en meget vidtløftig formel at regne 

 med, men naar man vil have resultaterne saa gode, som de kan 

 skaffes, er det efter min mening ingen anden maade at arrangere 



