26 Dr. Hans Reusch. 



Den nærmeste omegn af Stavanger er, som før omtalt, uden 

 større høider. Landskabet er bølgeformigt, gjennemgaaende med 

 jævne, langsomme skraaninger. Formerne er i regelen tilrundede. 

 Kun undtagelsesvis ser man noget steilere skraaninger, saaledes 

 hos den lille, før omtalte, af skifrig kvartsit bestaaende fjeld" 

 kam, hvorpaa Valbjergtaarnet staar inde i byen. Landskabets 

 milde former er fremkomne derved, at istidens braser i paafaldende 

 grad har af høvlet den bløde, glinsende lerskifer. Skuringen er 

 kommet fra nordøst. De mod denne side vendende skraaninger 

 er i fortrinlig grad jævne og langsomt opstigende. De er almin- 

 deligvis ganske bedækkede. Blottet fjeld maa man søge paa »læ" 

 siderne«, hvor man kan træffe steilere skrænter. 



Morænedækket, som ligger over fjeldet i Stavangers nærmeste 

 omegn, er i regelen temmelig tyndt. Jordlaget, som indhyller 

 høiderne, er ofte ikke mere end omkring | m. tykt. I forsæknin- 

 gerne sees torvmyr. Paa udyrket mark ligger en hel del vandre- 

 blokke ; saadanne er paa faa undtagelser nær forsvundne fra det dyr- 

 kede land. Store vandreblokke af kvartsrig, glinsende lerskifer 

 ligger ved Hetlands kirke; en betydelig blok af gneisgranit sees 

 noget længere mod øst. (Ved Berentsens reberbane). 



Nærværende forfatter har 1883 i dette tidsskrifts 28de bind 

 p. 161 omtalt flere vidnesbyrd om, at istidens bræer paa Vestlan- 

 det i visse tilfælde har rykket fremover lag, der er afsatte i hav. Dette 

 er for eksempel tilfældet med det 1. c. omhandlede Bø teglværk paa 

 Karmøen i nord for Stavanger. Ogsaa ved Sandnes i syd for Stavan- 

 ger gjenfinder man disse forhold, hvorpaa professor Helland i 1885 

 har gjort opmærksom i sin af handling »Om Jæderens løse Aflei- 



klorit med kvarts og kalkspat. Stedets bergart, hornblendeskifer, er ind- 

 til en afstand af 10 — 20 cm. fra aarerne forandret til en lys, med jern- 

 erts indsprængt bergart. 



Hornblendeskiferen viste sig under mikroskop, at indeholde kvarts 

 og feldspat, tildels tvillingstribet, i saa rigelig mængde, at disse to be- 

 standdele tilsammen indtog et større volum end hornblenden. Den for- 

 andrede bergart bestod ogsaa for en væsentlig del af kvarts og feldspat; 

 den indeboldt meget lidet hornblende, derimod adskillig epidot, noget 

 svovlkis og en anden erts, endvidere et ikke bestemt mineral. 



I syd for Hille ligger øen Horgen. Omtrent over halvparten af 

 denne har man fundet smaapartier af apatit indsprængt hist og her i 

 fjeldet. 



