Fjeldgrimd og afleiringer fra istiden i omegnen af Stavanger. 21 



har saavel blaaliggraa som brunlig. Plentingen bestaar af blaa- 

 liggraa, 60° mod n. t. ø. hældende, skifrig kvartsit. Bergarten er 

 undertiden smaafoldet med akselinjerne omtrent i faldretningen. 



Udbredelsen af glinsende skifer og kvartsit paa Buøen og 

 Bngoen sees af kartet. Den glinsende lerskifer indeholder her, 

 som paa de søndenfor liggende øer, indstrøet en hel del »ud- 

 skilte« kvartslinser. Majorholmens skifer er omtalt før; underord- 

 net forekommer i den kvartsitlag. 



Fastlandet. Ved Rannebergveien længst i nv. paa vort 

 kart er skifrighedens hældningsretning hos den kvartsrike, glinsende 

 skifer 60° — 80° i nordlig retning Et steds her ser det ud til, 

 at kvartslinserne har sine største dimensioner omtrent i faldret- 

 ningen; dette er den eneste antydning, som er iagttaget, til at 

 strækningen viser sig i andet end den maade, hvorpaa smaafold- 

 ningen optræder. Lidt længere mod v. sees her lige ved veien 

 en klippe med foldede lag af den blaaliggraa kvartsit. Paa den 

 sydlige side af veien rager op af glinsende skifer en masse af 

 hvid gangkvarts, saa maaler 6 m. i retning sv. — nø. og 3 m. lod- 

 ret derpaa. I forbindelse hermed kan anmærkes, at mindre kvarts- 

 aarer ikke er sjeldne i bergarterne ved Stavanger, navnlig fore- 

 kommer de i kvartsit. 



Yed Bjergsted er skifrighedens fald i det store seet 60° i 

 nordvestlig retning. Paa det høieste udsigtspunkt synes derimod 

 strøget at være nordvestligt efter den maade, hvorpaa kvartslin- 

 serne tegner sig i den horisontale fjeldflade. 



Paa en høide straks i sv. for Missionsskolens bygning sees 

 nogle lag af kvartsit i den glinsende lerskifer. Begge bergarter viser 

 smaafoldning ; denne er — paa kvatsitens lagningsflader — iagt- 

 taget at hælde omkring 20° i vestlig retning. 



Paa vestsiden af Vaagen findes nogle smaa kvartsitindleirin- 

 ger, der ikke er indtegnede paa kartet. Den sydlige del af den 

 paa vort kart fremstillede egn er meget bedækket. 



Ved Valbjergtaarnet paa østsiden af Vaagen forekommer en 

 steiltstaaende, mod vnv. strygende indleiring af laget kvartsit; 

 dens fald er i det hele taget nordligt. Bergarten er smaafoldet. 

 Paa skifrighedsflader viser bølgningens akselinjer sig meget smukt 

 hældende 60° i vestlig retning. Endog paa afstand — saaledes 

 fra vestsiden af Vaagen — tegner disse akselinjer sig tydelig paa 

 klipperne. Man kunde tro, at man havde for sig en lagrække, 

 der saaes i profilsnit. 



