Fjeldgrund og afleiringer fra istiden i omegnen af Stavanger. 17 



geologiske bygning. Bergmester Dahll betegnede paa det af kam 

 og professor Kjerulf udgivne »Geologisk Kart over Det sønden- 

 fjeldske Norge« den omhandlede strækning som: takonisk, etage 

 2, lavero afdeling, altsaa som primordial. 



Den glinsende lerskifer er kvartsholdig. Dette faar man ikke 

 se undtagen paa tverbrud, da fläder parallelle med skifrigheden 

 altid er overtrukne med glinsende hinder. Undertiden bliver kvart- 

 len saa fremherskende, at bergarten gaar over til kvartsit. 



Glinsende lerskifer med tynde kvartslinser. l /i. VaaJandspiben. 



Paa kartet er mellemformerne mellem lerskifer og kvartsit 

 ikke anmærkede, men kun de renere partier af sidstnævnte berg- 

 art. Skifrigheden hos den glinsende skifer er et sekundært feno- 

 men. Denne skifrighed har været underkastet foldning og krus- 

 ning, saa at man nu blot undtagelsesvis kan spalte ud en haandstor 

 plade, der er uden krumning. Kun i faa tilfælde faar man se 

 virkelig lagning fremhævet ved veksling mellem indbyrdes afvi- 

 gende bergartvarieteter. Ikke sjelden ser man hos skiferen, 

 at dens kvarts paa tverbrud er udskilt som flade linser, mellem 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXI. I. 2 



