12 Dr. Hans Reusch. 



Disse forskjellige bergarter gjennemsættes af gange af for- 

 andret diabas. Dette er en finkornig, hornblende-, klorit- og kalk- 

 spatrig bergart. Den er ofte skifrig; skifrigheden i gangene helder 

 i nordlig, eller nordvestlig retning, altsaa overensstemmende med 

 skifrighedens stilling i det store skiferfelt 



Yngre end disse gange er de guldførende kvartsgange. Disse 

 er dels nogenledes regelmæssige plader, der gjerne holder sig paa 

 grensen mellem de forandrede diabasgange og den omgivende 

 bergart. Dels er de temmelig uregelmæssige, linseformede partier, 

 hvorfra der udgaar forgreninger. Kvartspartier af sidstnævnte art 

 optræder fornemlig i de saakaldte skifergange. Dette er gang- 

 formede masser, bestaaende af en blød skifer, hvis hovedbestand- 

 dele synes at være klorit og karbonspat. Disse skifergange er for 

 største delen utvivlsomt meget forandrede diabasgange; dette an- 

 tager jeg for eksempel er tilfældet med den vel begrensede skifer- 

 gang, hvori den sydligste af de større gange, Harald Haarfagers 

 gang, forekommer. Men i nogle tilfælde er en bergart, lignende 

 skifergangenes kloritskifer, tydelig fremkommen af den dioritiske 

 bergart. Denne har været underkastet et pres langs en forryk- 

 ningsspalte; i saa tilfælde ser man tydelig, hvorledes den massive 

 diorit, eftersom man nærmer sig spalten, gaar over i den kloritiske 

 skifer. Dette forhold har jeg for eksempel studeret nøiere i øst 

 for Sjepaviken ved den derværende dioritiske bergarts grense mod 

 den nordenfor liggende kvartsporfyrtuf. Disse iagttagelser har gjort 

 mig forsigtig i at erklære alle skifergange under et, som forandret 

 diabas. Hos de bløde, karbonspatholdige kloritskifer har jeg hidtil 

 ikke kunnet opdage petrografiske kjendetegn, der kunde oplyse, 

 om den oprindelige bergart har været en diabas eller en gabbro. 

 Fra denne bergart er det, som ovenfor sagt, at man maa udlede 

 den dioritiske. 



For nøiere at illustrere forholdene i den guldførende egn med- 

 deles her nogle afbildninger. Den første viser en klippe af den 

 dioritiske bergart, i hvilken der iagttages en henflydende lagning. 

 Denne viser nogle steder smaa forskydninger. Den dioritiske 

 bergart gjennemsættes af to gange forandret diabas. Gangen til- 

 høire er omtrent 1 m bred. Den anden gang er enten brudt 

 frem i en temmelig uregelmæssig spræk, eller ogsaa er den efter 

 frembruddet forskudt paa flere steder. Begge gange viser antyd- 

 ning til skifrighed som paa tegningen af bildet. 



