124 B. Kaalaas. 



Lyse, det interessanteste sted i bryologisk henseende i hele Ry- 

 fylke og tillige det, som mest fortjener en fortsat granskning. I 

 det følgende skal jeg nærmere omtale det vigtigste ved mosfloraen 

 paa hvert enkelt af disse steder, idet jeg begynder med det nord- 

 ligste og gaar derfra i orden efter stedernes beliggenhed sydoveiv 



Vikedal med omliggende fjelde ved Vindefjorden besagtes i 

 juli 1886 i 4 dage. Bergarten her er glinsende lerskifere, hyppig 

 indsprængte med store kvartsknoller og paa enkelte steder tillige 

 kalkholdige, medens der nederst i dalen ud mod fjorden stikker 

 frem under skiferne et større parti kvnrtsit. Fjeldene omkring 

 dalen hæver sig kun til en heide af noget over 800 meter og er 

 uden snefonner paa toppene. Paa grund af bergartens beskaffenhed 

 fandtes her faa egentlig sjeldne, men derimod temmelig mange 

 arter, idet jeg i denne korte tid noterede 209 arter: 161 løv- og" 

 48 levermoser, det største antal, jeg fandt paa noget sted i amtet. 

 Af mærkeligere arter kan fremhæves: Hypnum scorpioides, der 

 ellers er meget sjelden paa Vestlandet, sparsomt paa fugtig jord 

 ved bække, Hypnum rugosum sparsomt paa kvartsit, Hypnum 

 purum alm.; Hypnum hamulosum m. fr. langt nede i dalen neppe 

 30 m. over havet, Plagiothecium elegans sjelden, Thamnium hyp- 

 pig, Isothecium myosuroides her, som overalt i Ryfylke, en af de 

 almindeligste moser og hyppig m. fr., Pterogonium gracile hyppig 

 lige til en høide af omtrent 250 meter og Heterocladium hetero- 

 pterum. Fremdeles: Anomodon viticulosus, der ellers er sjelden 

 i Ryfylke, hyppig, Tetrodontium Brownii, Breutelia sparsomt paa 

 vaade skiferberg, Orthotrichum Lyellii hyppig med frugt, Ortho- 

 trichiim tenellum paa gamle lønnetræer. Ulota Ludwigii og Drum- 

 mondii, den sidste her, som overalt i disse egne, i mængde næsten 

 paa hvert træ, samt Zygodon viridissimus og conoides. Begge 

 disse voxte sammen i ikke ubetydelig mængde paa gamle aske- 

 og aspestammer ved veien fra Vikedal til Sandeid Den sidste 

 art, som er ny for Norges flora, er neppe sjelden i det vestlige 

 Norge, men forvexles let med førstnævnte, fra hvilken den dog. 

 sikkert kan skilles ved sin lavere væxt, de tættere mørkegrønne 

 tuer og de i tør tilstand noget ensidig bøiede blade. End videre 

 kan nævnes: Ptychomitrium polyphyllum alm. paa varme, solbe- 

 skinnede steder, Hedwigidium imberbe paa kvartsit, Didymodon 

 rubellus fleresteds, Fissidens decipiens hist og her i sprækker i 

 skiferblokke i de tørreste urer sammen med Encalypta streptocarpa ; 



