128 B. Kaalaas. 



.etagen først optræder i en heide af omtrent 5 — 600 meter og 

 saaledes danner tjeldenes toppe, af hvilke de høieste naar op til 

 henimod 1000 meter. Snefonner var hyppige paa mange steder 

 paa fjeldene endnu i august maaned. Dalens sider er for det 

 meste klædte med furuskog og tildels med løvtræer. I Sand, 

 .hvor jeg botaniserede i en uges tid i begyndeisen af august 1885, 

 er mosfloraen heller ikke synderlig udpræget vestlandsk; de store 

 masser af Isothecium myosuroides, Mnium hornum, Campylopodia, 

 Diplophyllum albicans, Mylia Taylori, Bazzania trilobata og trian- 

 gularis med flere, som ellers er saa fremtrædende i Ryfylke, er 

 ikke synderlig dominerende her, og en del af den atlantiske floras 

 karaktermoser savnes ganske, eller maa ialfald være meget sjeldne 

 f. ex.: Hylocomium brevirostre, Hypnum purum, Thamnium, Ptero- 

 gonium, Diphyscium og Breutelia. Blandt nævneværdige fund i 

 Sand kan anføres: Hypnum imponens st. paa roden af gamle 

 Ibirketræer, Ødipodium Griffithi flere steds fra havet til G00 meter, 

 dels paa gneis, dels paa skifer, Orthotrichum Lyellii cfr. paa 

 gamle aspetræer, Ulota Ludwigii, som her er en af de hyppigste 

 .træmoser, især paa graaor, men ogsaa paa birk, asp og ener 

 sammen med U. Bruchii og Drummondii ; Grrimmia maritima, 

 Campylopus Schwarzii paa lerede, fugtige steder ved elven, samt 

 Dicranodontium circinatum. Hidtil var denne art kun kjendt fra 

 et eneste sted i Skandinavien, nemlig fra Nordfjord, hvor doktor 

 N. Wulfsberg har samlet den ; i Sand fandtes den kun sparsomt 

 i revner i brat skraanende klippevægge (gneis) lavt nede i dalen 

 sammen med Dicranella heteromalla. I 1886 gjenfandt jeg den i 

 større mængde ved Førre i Jøsenf jorden paa en lignende lokalitet. 

 Formerne er meget forskjellige i habitus og synes at danne over- 

 gange til D. aristatum. Af Sphagna forekom foruden de almin- 

 delige ogsaa Sph. teres, squarrosum og Lindbergii, aile paa de 

 subalpine myrer øverst i furuskogen, samt af levermoser: Juuger- 

 niania saxicola, orcadensis, Florekei, lycopodioides med flere. 



Under en af mine exkursioner i Sand stødte jeg paa en 

 mærkeligere moslokalitet, som fortjener at omtales særskilt. Stedet 

 .er beliggende paa Lidfjeld, der danner det nordvestlige hjørne 

 af et større fjeldparti, Hestfjeld, paa dalens sydside og ikke ret 

 langt fra denne. I en høide af omtrent 500 meter over havet 

 eller noget mere ophører her furuskogen, og skiferetagen hæver 

 sig med steile, sorte vægge omtrent 100 meter op. Under disse 

 bergvægge, der tildels overrisles af iskoldt vand fra snefonnerne 



