130 B. Kaalaas. 



raskende i høi grad var det at træffe alpine moser som Hypnum 

 hamulosum og Bry um oeneum paa Jelseheien i neppe 200 m. 

 høide i selskab med Pterogonium gracile, samt Cephalozia laxifolia 

 cfr. i bække paa Ombo i mængde tæt ved stranden. — Paa siderne 

 af Jelseheien findes flere store myrstrækninger i en høide af 300 

 meter eller noget lavere. Disse er bedækkede med en mængde 

 Sphagnumarter, ja man skal vel vanskelig hos os kunne finde et 

 sted af saa ringe udstrækning, der kan fremvise en saa rig vege- 

 tation af disse moser, idet der her forekommer ikke mindre end 

 14 arter under en mængde forskjellige former, som jeg dog ikke 

 nærmere har givet mig af med at undersøge. Som de mærke- 

 ligste arter kan nævnes Sph. Austini, især i de lavere myrer og: 

 blandt lyng, Sph. medium i masser, Sph. molle, molluscum og 

 Lindbergii, den sidste dog ikke lavere nede end 300 meter. Blandt 

 mærkeligere levermoser fra Jelse kan anføres : Jungermania crenu- 

 lata, Mülleri og sphærocarpa, Cephalozia curvifolia, Lophocolea 

 bidentata og Riccardia multifida. 



De største mærkeligheder ved mosfloraen her er dog fore- 

 komsten af et par af vore sjeldneste vestlandske arter, nemlig 

 Hyocomium flagellare og Habrodon Notarisii. Den første skal 

 ifølge prof. Lindberg være funden engang før i Bergens stift, 

 uvist hvor, af prof. M. N. Blytt. Paa Jelse voxer den i enorme 

 mængder og i de skjønneste exemplarer langs bredderne af en bæk 

 ovenfor Jelse præstegaard sammen med Hypnum molluscum og 

 Riccardia multifida, dog blot steril. Dette er altsaa det eneste 

 sikkert bekjendte voxested for denne art i Norge. Habrodon, der 

 ogsaa tidligere er funden paa et par steder i Bergens stift, 

 forekommer i mængde paa gamle asketræer langs veien fra Jelse- 

 havnen op til præstegaarden og paa seljestammer i nærheden ogsaa 

 kun steril. 



I Jøsenfjorden, den mellemste af Stavangerfjordens tre østlige 

 arme, botaniserede jeg i 6 dage i august 1886 paa to steder nem- 

 lig ved Førre, inderst ved fjordens bund, og ved dampskibsstoppe- 

 stedet Valde 7 à 8 km. længere ude. Jøsenfjorden har betydelig 

 lighed med den sydligere mere bekjendte Lysefjord, men er dog 

 hverken saa lang eller omgiven af saa høie fjelde som denne. 

 Paa de sidste 10 km. indknibes den særdeles meget, saa bredden 

 neppe er over én km. ; paa dette stykke indesluttes den af steile 

 og nøgne henimod 1000 meter høie fjeldvægge. Ved fjordens 



