Ryfylkes mosflora. 137 



deles nævnes: Nardia compressa, Lepidozia Wulfsbergi, Seapania 

 uliginosa, og subalpina, Madotheca lævigata, Jungermania Helleri, 

 orcadencis, cæspiticia, lurida og Dicksoni. 



Ved indløbet til Lysefjorden ligger Fossan, hvor jeg botani- 

 serede nogle dage i juli 1885. Selve Fossan ligger paa ryggen 

 af en stor morræne ved enden af en mindre dal, omgivet i bag- 

 grunden af fjelde af indtil 6 — 700 meters heide. Bergarten er 

 overalt gneis. Paa dette sted er floraen ikke synderlig rig; men 

 opviser særdeles mange af de vestlandske karaktermoser. Saaledes 

 var Fossan det første sted, hvor jeg fandt Pleurozia purpurea, der 

 netop her forekommer i allerstørste mængde, saaledes f. ex. i den 

 lille aas bag Fossanmorrænen, paa vestsiden af Bergefjeld, men 

 fornemmelig i Udburfjeld. Endvidere kan nævnes Hypnum purum, 

 Plagiothecium elegans, Thuidium tamariscii cfr. i Udburfjeld, Pogo- 

 natum nanum, Breutelia, Enthostodon Ahnfeltii, Schistostega osmun- 

 dacea, Hedwigidium imberbe, Orthotrichum pulçhellum, Grimmia 

 Schultzii, Racomitrium ellipticum, Tortula papulosa, Andreæa 

 alpina og af levermoser: Jungermania orcadensis, Harpanthus 

 scutatus og Lepidozia Wulfsbergii. Blandt disse forekom ogsaa 

 alpine arter som Hypnum hamulosum og H. badium paa vestsiden 

 af Bergefjeld neppe mer end 300 meter over havet. 



Dirdal ved Hølefjorden, Stavangerfjordens sydligste arm, er 

 tillige det sydligst beliggende sted, jeg har undersøgt i Ryfylke; 

 det dannes af et længere dalføre omgivet af gneisfjelde at indtil 

 600 meters høide. Skjønt mosvegetationen her i det hele taget 

 synes at være temmelig fattig, gjordes dog et nyt fund for Skan- 

 dinaviens flora, nemlig Fontinalis squamosa (teste S. O. Lindberg). 

 Paa det europæiske fastland er vel denne art ikke før fundet 

 nordenfor Mellemtysklands bjergegne, men den forekommer derimod 

 i England. I Dirdal voxer den i betydelig mængde i selskab med 

 Fontinalis antipyretica omtrent 2 km. fra søen i bække i dal- 

 bunden paa dennes vestside. Den synes at ynde sandig bund og 

 at trives baade i sagteflydende og raskt strømmende vand. Den 

 fandtes kun steril. Mærkelig nok forekom ogsaa her Dicranum 

 albicans nede i dalen kun faa meter over havet paa en lang stræk- 

 ning i mængde dels paa sandjord, dels paa torv sammen med 

 Leucobryum paa lignende maade som i Suldal. Af sjeldnere arter 

 kan nævnes: Grimmia Donnii i mængde paa stengjærder ved 



