170 W. C. Brøgger. 



sur plagioklas er overveiende; kvartsen optræder som mellem- 

 masse mellem feldspathlisterne. Oftest fører de også karbo- 

 nater og oftere svovlkis i terninger. Typus for disse gange 

 er bergarten på Skurven ved Herbern, eller den store gang, 

 der fra bryggen ved Maurers hus på Lindø stryger tvertover 

 denne ø i n — sydlig retning. En stor gang udenfor kartet, 

 på Bygdø mellem Odden og Huk*) viser i gangens hovedparti 

 en middelskornig syenitisk struktur, medens ganggrænserne 

 er tætte og u. m. viser udmærket centrisk struktur; denne 

 gang sender en udløber ind mellem lag af et. 4 a a, hvilken 

 udløber viser afvigende struktur og sammensætning og med 

 iladpressede blærerum. Da den store glimmersyenitporfyrgang 

 ved Huk gjennemskjærer denne udløber, er altså de nævnte 

 syenitiske gange, hvilke i regelen kan betegnes som (kvarts- 

 førende) mikrosyeniter, ældre end glimmersyenitporfyrgangene. 

 Til disse gange slutter sig nøie også de før som oligoklas- 

 porfyr betegnede gangbergarter fra Akershus klippe, fra den 

 store gang i Oslo på nordsiden af Ekeberg etc Jeg har om- 

 talt disse gange ved en tidligere anledning. 



De nævnte mikrosyeniter ere i regelen grå eller gulgrå berg- 

 arter, der udmærker sig ved, at deres bergart er stærkt pris- 

 matisk opsprukken, livoraf deres överilade bliver meget ru at 

 gå på (heraf navnet Skurven f. ex.). De fleste af disse gange 

 viser en tendens til at kile sig ind mellem lagene oggjennem- 

 sætter dem sjeldnere over længere strækninger i retliniede 

 spalter. En herhen hørende gang på østspidsen af Lindø, 

 såvelsom endnu tydeligere en lignende gang på Tyveholmen 

 gjennemsættes af rhombeporfyren og er således ældre end 

 denne. 



Enkelte af disse gange, f. ex. den store gang nær øst- 

 enden af Grræsholmen, en af gangene på sydsiden Hovedøen, 

 gang på NO-spidsen af Lindø etc, viser sig at føre dels 

 arfvedsonitlignende, dels en glaukofanlignende hornblende og 

 røber derved utvivlsomt sit slægtskab med natronsyeniterne. 

 Dette er også tilfælde med den store gang, der stryger midt 

 over Rambergø og Grræsholmen ; denne gang har makroskopisk 

 allerede et mere diabaslignende udseende, af mørk grå farve, 



*) På kartet var først medtaget partiet omkring Huk, hvorfor også på 

 farveskemaet er angivet »Syenit etc. af typus lig Huks«. 



