176 W. C. Brøgger. 



hvorhos flere steder her optræder tynde lag af en meget fin 

 kalksandsten*). I knollerne lier fandtes ved Huk foruden de 

 nævnte arter også Telephns granulatus, Ang. Ptychopyge 

 conf. brachyrachis, Reméle, og lidt høiere Trinucleus bucculen- 

 tns, Ang. derlios brachiopoder, gasteropoder etc. 



Mægtigheden af denne afdeling er ikke så let at bestemme, 

 da den ingensteds er sammenliængende blottet uden foldnings- 

 forkastninger. Den kan bedst studeres ved Huk, derbos 

 udenfor kartet i Ennæstangen, mellem Engervik og Delebugten 

 i Asker (her er foldningsforkastning). Mægtigheden er omtrent 

 40 — 45 meter. 



4 aß. Knollet kalk med Ampyxarter, Echinosphærites aurantium, Gyllenh, etc. 



Ogygiaskiferen fortsætter opad umiddelbart i lag med 

 tættere kalkknoller og tynde sammenliængende lag af kalk- 

 sandsten. Snart efter er kalkknollelagene så tæt sammen- 

 pakkede, at skiferlagene for en stor del reducerer sig til 

 skiferfiller indeklemte mellem knollelagene, hvis överilade, som 

 gjennemgående i etagen 4, er ganske uregelmæssig. 



I den lavere del af denne afdeling fandtes ved Huk ca. 

 45 meter over orthocerkalken endnu Nileus Armadillo, Daim., 

 Ogygia dilatata, Brunn., Trinucleus bucculentus, Ang., Trin. 

 coscinorhinus, Ang. (?) foruden Ampyxarter etc. 



I den midtre tætknollede del af afdelingen fandtes navn- 

 lig hyppig en ny Asaphus-art med bredt pygidium med tyde- 

 lige furer på sideloberne, stor duplikatur med ganske tætte 

 terrasselinier, derlios Asaphus platyurus, Ang., derhos Ampyx 

 n. sp. stor art nærstående ved costatus, B., Lonchod. rostratus, 

 Sårs, Trin. coscinorhinus, Ang., Remopleurides sp. etc, Ptycho- 

 pyge glabrata, Ang. og flere ubestemte trilobiter; i visse skikt 

 flndes så rigelig med brudstykker af asaphider, at de danner 

 en ren fragmentkalk. 



Nileus Armadillo og Ampyx-arterne synes at gå helt op 

 til den øverste del af denne afdeling, der på grund af de 

 store prægtige Ampyx. arter kan betegnes kort som Ampyx-kalk. 



I den midlere og øvre del sees hyppige stilkled af cystideer 

 og i Asker såvelsom ved Huk fandtes øverst ganske alminde- 

 lig Echinosphærites aurantium, Gyllenhal. 



5 ) På Eker er denne karakter af bergarten delvis overveiende. 



