Geologisk kart over øerne ved Kristiania. 181 



'a 



fald synes af delingen ligesom også flere af de følgende her 

 mægtigere end på øerne i Bundefjorden*). 



Denne afdeling af sort skifer, som er så let at forvexle 

 med flere af de andre skif er af delin ger af etagen 4, navnlig 

 4 a a og og 4 b o',, er i regelen meget fattig på fossiler Man 

 finder tildels de samme arter, som i den underliggende og til- 

 dels de samme som i den overliggende kalk, men i regelen få 

 og lidet karakteristiske arter. Et pygidium af en Cliasmops 

 syntes at stemme med den for den næste afdeling karakteri- 

 stiske Cliasmops extensa. Skiferen er flere steder meget rig 

 på knoller af svovlkis og ved svovlkis forkislede fossiler, især 

 orthocerer (Nakholmen). 



4bo\ Kalk og skifer med Chasmops extensa, Boeck. 



De afleininger, som jeg sammenfatter under betegnelsen 

 4 b ô, består af omtrent lige meget kalk og skifer, eller ved 

 Kristiania endog af mere skifer af sort farve, som sædvanlig 

 med grå streg, smulrende tyndskifrig og ofte stenglig. Men 

 denne afdeling er temmelig let kj endelig fra de øvrige afdelin- 

 ger af etagen 4 derved at kalklagene, i alle fald i den øvre del 

 af afdelingen er kontinuerlige, ikke eller kun for en mindre 

 del knollede; de kontinuerlige kalklag er derlios ret tykke, 

 1 decimeter eller deromkring, temmelig je vntykke. Overfladen 

 af de øverste lag er forholdsvis jevn, af de midlere mere 

 knollet og fuld af groper. Mægtigheden af skiferen er mellem 

 hvert kalklag i den nedre del 3 — 4 decimeter og mere, øverst 

 kun 1 decimeter eller mindre, her ofte også 2 eller 3 lag 

 ganske tæt sammen. I Asker har afdelingen noget mere 

 karakteren af en kalkafleining, og er lavest nede også en 

 almindelig knollet kalk, på øerne i Bundef jorden og ved 

 Kristiania er den mere opblandet med skifer. Antallet kalk- 

 lag varierer noget; på S. Skjælholmen, hvor mægtigheden 



6 ) Den, som opsøger Askerprofilet og fortsætter nordover langs kysten 

 fra Delebugten og Sødalsbugten vil sandsynligvis antage, at skiferen i 

 Arnestadrabben tilhører 4b y og den derover kommende kalk 4 bô; 

 dette er dog ikke tilfældet, da dalen, som går op fra Sødalsbugten, 

 skjuler en foldningsforkastning ; i Arnestadrabben er 4 ba og 4b/S 

 gjentage t . 



