184 W. C. Brøgger. 



Fossilerne er i denne skifer ofte forkislede ved svovlkis, 

 ligesom også flere steder større og mindre svovlkisknoller 

 tindes indstrødde. 



Denne skifer svarer nøie til Venstøbskiferen eller som 

 jeg har kaldt den »Trinicleusskiferen« (4 f) i trakten Lange- 

 sundsf jorden — Skien, ligeledes til den ganske mægtige sorte 

 Trinicleusskifer på Frognø etc. i Tyrifjorden, fremdeles til 

 Linnarssovs sorte trnracleusskifer i Vestergøtland etc., til Tull- 

 bergs zone, med mørkgrå og grønagtige skifre, Df i Skåne. 

 Den er i Kristianiatrakten meget lidet udviklet i sammen- 

 ligning med, kvad der er tilfældet i den øvrige del af det 

 sydlige Norge. 



4 c ß. Tætknollet kalk med Trinicleus conf. seticornis, His, etc. Trinicleuskaik. 



Umiddelbart over de nævnte kalklag i trinicleusskiferen 

 vedtager en meget karakteristisk afleining af kalkknollelag 

 og skifer vexlende i y der st tynde, blot 1.5, 2 à 4 cm. tykke 

 lag, og ligesom 4ca med hyppige regulære orthocerer. Skife- 

 ren er ligesom i den øvre del af 4 c ar grå, men altid under- 

 ordnet; kun i den øvre del optræder her og der nogle indtil 

 1 decimeter tykke skiferlag. Kalken er blågrå, udenpå på 

 forvitret flade lysgrå eller ofte gul, rustfarvet. 



Hvad som navnlig er karakteristisk for denne afdeling, 

 der helt igjennem har karakteren af en kalkafleining, er de 

 ganske tynde, tæt sammenpakkede knollelag i dens lavere del, 

 hvorimod dens øvre del, hvor knollelagene er tykkere, ligner 

 adskillige af de andre kalkafdelinger af etagen 4. 



Denne afdeling viser i påfaldende grad forskjellig mæg- 

 tighed på øerne i Bundefjorden og i Asker. Medens mægtig- 

 heden af hele afdelingen på S. Skjælholmen kun er ca. 6.5 

 meter*), på Rambergø 10 meter, på N. Langø 11.5, på Nak- 

 holmen 18 meter, så tiltager den mod sydvest, så at den på 

 Holsa i Snarøsund er 22 meter, på Kjeø ca. 27 meter, på 

 Terneholmen ca. 39 meter, på Kråkholmen ca. 40 meter, i den 

 fremspringende tange Odden på Askerkysten er den ca. 46 

 meter. Og medens antallet kalkknollelag i den lavere del 



r ) Her er dog en foldningsforkastning, så at mægtigheden har været 

 større. 



