Geologisk kart over øerne ved Kristiania. 185 



'o 



med ganske tyn de kalkknollelag på Nakholmen knn er ca. 

 150, i den øvre del med tykkere kalkknollelag ca. 50, altså 

 tilsammen ca. 200, så taltes på Terneholmen i Asker i den 

 lavere småknollede del (omtr. 10 m.) ca. 320, i den øvre her 

 langt mægtigere (29 m.) del med tykkere knollelag ca. 430, 

 tilsammen altså ca. 750 kalkknollelag. Uagtet disse tal på 

 grund af vanskeligheden ved at fixere, hvad man skal regne 

 for et knollelag, ikke kan være nøiagtige, er de dog nogen- 

 nogenlunde pålidelige og fuldt tilstrækkelige til at vise, at 

 her er en ganske væsentlig forskjel på denne afdelings karak- 

 ter i den sydvestlige del og den nordostlige del af Kristiania- 

 feltets silurområde, idet på en strækning af ca. 15 kilometer 

 (meil em Rambergø og Odden) mægtigheden er tiltaget fra 

 ca. 10 meter til ca. 46 meter, altså her er 4.5 gange større, 

 medens kalklagenes antal samtidig også er nærmere firdoblet. 

 Over hele strækningen er dog særdeles karakteristiske de 

 yderst finknollede lag i den laveste del, strax over trinucleus- 

 skiferen. og dette petrografiske kjendemærke er allerede til- 

 strækkeligt, når man engang har f ået eie derfor, til at gjen- 

 kjende afdelingen overalt, hvor den optræder i Kristiania- 

 trakten. 



Faunan i denne afdeling er på øerne i Bun defj orden i 

 det hele fattig. Derimod er den på øerne ved Askerlandet, 

 Terneholmen, Kråkholmen, Birkøn etc. i enkelte skikter, 

 navnlig i den øvre del tildels ganske rig og vil utvivlsomt 

 ved nærmere studium gründet på systematiske indsamlinger 

 vise sig at frembyde en ganske betydelig rigdom og afvexling 

 af deri optrædende former, ihvorvel individantallet ikke synes, 

 synderlig betydeligt. Af mere karakteristiske former, som 

 jeg har noteret. kan nævnes: Af trilobiter: Trinucleus seti- 

 cornis. His. (?) var.*), Ampyx tetragonus, Ang.. Dionide 

 euglypta, Ang., Remopleurides dorsospinifer, Portl. og R. 

 radians, Barr. (?), Asaphus (Brachyaspis) lævigatus, Ang. (en 

 af de hyppigste og mest karakteristiske arter), Illænus Lin- 

 narssoni, Holm., Chasmops conf. Wesenbergensis, Fr. Schmidt. 

 Pterygometopus recurvus, Lnrs., Cybele sp., Lichas sp. (an 

 laxatus, M'Coy?), Calymene trinucleina, Linrs., etc Gastero- 



s ) Stemmer ikke ganske med Tr. seticornis, står maske nærmere ved 

 Tr. latilimbus, Linrs. 



