186 W. C. Brøgger. 



poclerne frembyder ingen særskilt let gjenkj endelige former 

 af lamellibranckiater, derimod findes ret hyppig en smuk Area; 

 af cephalopoder kyppig regulære Orthocerer, især i den lavere 

 del, derhos en stor Discoceras af gruppen D. antiquissimus. 

 Af brachiopoder adskillige arter, men mest af typer, der går 

 gjennem en større del af etagen, og derfor først ved detalj eret 

 studium kan nøiere bestemmes. Også af bryozoer, chætetider 

 og koraller findes flere former, endskjønt denne del af faunan 

 i det hele er fattig repræsenteret ; af særlig interesse synes 

 en Heliotes lignende koral, nærstående ved den senere op- 

 trædende Hel. dubius, Fr. Schmidt*). Af en cystide findes 

 af og til store løse ökantede plader. 



Trinucleuskalken der er en af de lettest gjenkj endelige 

 afdelinger i etagen 4, svarer til ganske analog udviklede 

 afleininger på Ringeriket, til den lavere del af Isoteluskalken 

 (4g) ved Skien og Langesundsfj orden, til den øvre (røde) 

 Trinucleusskifer i Vestergøtland og omtrent til Tullbergs zone 

 Dei Skåne. I Østersøprovinserne findes vel ikke mere nøi- 

 agtig overensstemmende afleininger; men forekomsten af en 

 ved Chasmops Wesenbergensis, Schm. særdeles nær beslægtet 

 art viser i alle fald, at denne og den foregående, såvelsom en 

 del af den næstfølgende afdeling slutter sig til Fr. Schmidts 

 zone E, » Wesenberger Schicht«. 



4 c y, Øvre skifer med Trinucieus conf, seticornis, His. 



4 c 7 er væsentlig en skiferafdeling, og af ret betydelig 

 mægtighed, men med en så fattig jiauna, at det ganske vist 

 kun ved meget langvarige indsamlinger vil være muligt at 

 få nogen forestilling om dens karakter; ingen afdeling i hele 

 etagen 4, der i almindelighed ikke er synderlig opmuntrende 

 for samleren, turde i den grad prøve tålmodigheden, som de 

 til denne afdeling hørende afleininger. 



Rækkefølgen af bergarterne inden samme er på N> Langø 

 i de første 11 meter: nederst grønsort skifer med få tynde 

 kalklag og et par tynde lag af kalksandsten, så ren skifer 

 og atter nogle kalklag og et 1.5 decimeter tykt lag af kalk- 



') Ved Langesundsfjorden findes, som jeg tidligere har påvist en rig 

 koralfauna allerede i »encrinitkalken« under Trinucleusskiferen. 



