Geologisk kart over øerne ved Kristiania. 



193 



Øerne i Bundefjorden. 



Asker. 



4d<5 

 4ày 

 4d/3 



4da 



27—33 



20—27 



6—7 



12—15 



CM 



co 





18—20 ) 



12—15 ^ 



3—5 | 



10 j 



o 



CD 



CO 



4 c y 

 4c/? 

 4 c a 



4 b ô 

 åh y 



4b/? 



4ba 



40 

 10—18 



6—7 



CD 



CD 



10—12 



13—16 



12 



35—40 



o 



DO 



O 



40 

 40—46 

 6-7 



17— 20(?)) 



21 (?) I 



12—13 [ 



40—45 



co 



Ci 



CD 

 CO 



Ci 

 Ci 



o 



Ci 



4a/S 



4aa 



47 

 40-45 



Ci 



CO 



50 

 40—45 





© 



Ci 



Sum 



278—319 meter 

 886—1016 fod 



309—337 meter 

 985—1074 fod 



Variationerne i de her angivne ydergrænser skriver sig 

 kun for de mindre del fra usikkerhed i selve mægtigheds- 

 bestemmelsen, der i regelen er udført med målbånd, end fra 

 virkelig forhåndenværende variationer, på de forskjellige loka- 

 liteter udenfor de to anførte hovedområder. Af interesse var 

 det i denne henseende navnlig at konstatere den betydelige 

 tiltagen i mægtigheden af afdelingen 4 c /5, Trinucleuskalken, 

 på den korte strækning* fra øerne i Bundefjorden til Asker- 

 landet. Som man ser er i det hele de tre ældre hovedafdelin- 

 ger, 4 a— 4 c, mægtigst i Asker, den yngste, 4d, derimod på 

 øerne i Bundefjorden. 



Mægtigheden af etagen 4 i Kristianiatrakten er således 

 noget større end hidtil antaget; Kjerulf angiver den til 

 ca. 700 fod, hvori dog ikke er medregnet afdeligen 4 a«, 

 der af Kjerulf regnedes til etagen 3. hvorfor egentlig den af 

 ham antagne mægtighed skal forøges ca. med 140 fod, til 840 

 fod, om den skal sammenstilles med ovenstående tal; i betragt- 

 ning af de store vanskeligheder mægtighedsbestemmelsen i 



Nyt Mag. f. Natnrv. XXXI. II 13 



