lagttagelser om Storvarts Grabes Ertsgang 215 



nogen Forrykning; den milde Clilorit-Glimmerskifer, hvori 

 Ertsen optræder, fortsaetter fremdeles med samme Strog og 

 Fald, og der er i det Hele taget intet iagttaget, som tyder 

 lien paa, at Ertsgangen ikke fortsætter helt under »Kletten«. 

 Ser man paa Plankartet, er der imidlertid liden eller ingen 

 Sandsynlighed for, at Storvarts Grube, fortsat, vil komme ind 

 i eller slaa sammen med Nybergs Grube som allerede antydet 

 i min Fremstilling »om Kisforekomsterne ved Røros«. Stor- 

 varts Grube, der har afbygget en Ertsgang i henimod 1400 

 Meters Længde omtrent som efter en »Lineal der er stukket 

 ind imellem Bladene paa en Bog«, kan umuligt antages her- 

 etter, om den fortsattes paa Gangen, at ville følge en fra den 



2 4 6 8 10 ■ 12 14 16 18 20 Meter. 



Malmforekomsten i 'Nybergs Grube. 

 Snit efter Linjen x — y paa Plankartet af Stiger A. Knudsen. 



tidligere aldeles forskjellig Retning. Og dog er det neppe 

 tvivlsomt, at Nybergs Grube ikke er en isoleret Ertsforekomst, 

 men at denne engang har staaet i Forbindelse med og været 

 en Del af Storvart Grabes Ertsgang. Af vedføiede Tværsnit 

 over Nybergs Grube efter Linjen x — y paa Plankartet frem- 

 gaar det, at Ertsen ikke er udkilet i Faldretningen, altsaa i 

 Retningen mod Storvarts Grube, men afskaaret af de paa 

 Plankartet antydede Sletter eller bergfyldte Gange. 



Med denne Iagttagelse for Øie skulde man nærmest 

 kunne forudsætte en Forrykning. Anstillede Undersøgelser 

 under en saadan Forudsætning har imidlertid vist, at en 

 Forrykning ikke har funclet Sted, at det vilde være forgjæves 

 at søge Ertsens Fortsættelse i et høiere eller lavere Niveau 

 indenfor Sletterne i Retningen af Tversnittet. Det staar 

 saaledes antagelig kun tilbage at antage, at en Forskyvning 



