246 A. Blytt. 



Henry H. Howorth har skrevet to afkandlinger: » Recent 

 Elevations of the Earth's Surface in the Northern Circumpolar 

 Regions« (Journ. Roy. Geogr. Soc. vol. XLIII. London 1873 p. 240) 

 •og »Recent Changes in the Southern Circumpolar Regions« (1. c. 

 vol. XLIV. London 1874 p. 252). Han har i disse afhandlinger sam- 

 let, hvad man dengang vidste om strandliniernes forskyvning i det 

 seneste geologiske tidsafsnit, og hovedresultatet af hans undersø- 

 gelser er sammenfattet i følgende ord: »The South Pole, as well 

 as the North, is a focus of protrusion, the land around it is being 

 gradually elevated«. Landet har i det sidste geologiske tidsaf- 

 snit, d. e. i den postglaciale tid, i det store taget sunket under 

 lavere bredder og steget under høiere. 



Til et lignende resultat kommer Su ess i sin ovenuævnte af- 

 handling (Verh. d. K. K. Geol. Reichsanst. Wien 1880 p. 174— 

 175). Han har ligeledes studeret strandliniernes forskyvning over 

 hele jorden i den nærmest før nutiden liggen de tid og sammenfatter 

 udbyttet i følgende ord: »Es zeigt sich terrasirtes Land« 

 (d. e. land, som nylig er steget i forhold til havet) »in den ho- 

 hen nordischen Breiten allenthalben, soweit noch der 

 Mensch in diesen Einöden vorgedrungen ist. Ebenso reicht das- 

 selbe weit, wenn auch nicht allenthalben gleich weit, in die gemäs- 

 sigten Breiten herab, doch allgemein an Höhe abnehmend. Mit an- 

 deren Worten, ringsum den Nordpol und bis weit herab ist die 

 Summe der negativen« (d. e. nedgående) »Belegungen der 

 Strandlinie grösser als jene der positiven, gegen Süden hin nähern 

 sich jedoch diese beiden Summen mehr und mehr. 



In den tropischen Wässern, in den Regionen der Coral- 

 lenbauten, tritt der entgegengesetzte Fall ein, es über- 

 wiegt die Summe der positiven Bewegungen. 



Weiter g eg- en Süden, etwa über den 25 — 35° südl. Breite 

 hinaus beginnt in Süd-Amerika, in Süd-Afrika, Süd-Au- 

 stralien und Neu-Seeland abermals das Terrassenland 

 des Nordens, d. h. dasselbe Uebergewicht der negativen Bewe- 

 gungen mit demselben oscillirenden x ) Charakter wie im Norden« . 

 Undtageiserne er (if. Sue s s) fa og af ringe betydning. 



J ) Med dette ord sigter Sues s til den omstændighed, at strandlinierne og 

 terrasserne forekommer i flere nivåer over hverandre. Han tænker sig, 

 at hver af disse nivåer betegner en oscillation af havet. Jeg tror, at 

 størstedelen af disse nivåer alene er en følge af klimatiske ændringer 

 på grund af præcessionen (se Kria. Vid. Selsk. Forh. 1881 n. 4). 



