Den sandsynlige årsag til strandliniernes forskyvning. 265 



ligere literaturhenvisninger findes. Principal Dawson kalder 

 disse tredelelige perioder for »cykler«, og han opstiller i sin »Story 

 of the Earth and Man« følgende sådanne cykler: 1) Cambrisk, 

 2) Undersilur, 3) Oversilur, 4) Devon, 5) Carbon, 6) Perm, 7) 

 Trias, 8) Underjura, 9) Mellemjura, 10) Overjura, 11) Kridt og 

 12) Tertiær *). Det sees altså, at disse cykler er perioder af lang 

 varighed; hver af dem har visselig varet adskillige hundrede år- 

 tusinder. Og midt i hver af cyklerne har de store transgressioner 

 af havene nået sit høidepimkt. Cyklerne skilles ved fastlandspe- 

 rioder. Under landjordens stigning blev ofte den vandrette lag- 

 stilling forstyrret, såat den nye cykles lag ligger i afvigende leie 

 over den ældres. 



Således har udviklingen været, ialfald pa den nordlige halv- 

 kugle. Mojsisowics, Suess og andre har fremhævet, at den 

 har gået samtidig i samme retning både i Europa, Asien og Nord- 

 amerika. Disse store ændringer har fundet sted over hele den 

 nordlige halvkugle, og på begge sider af oceanerne har den stadig 

 havt samme retning. Og cle samme geologer har med rette frem- 

 hævet, at denne lov er en af de mærkeligste resultater af den 

 geologiske forskning. 



Udviklingen af det organiske liv har, som vi nu ved, gået 

 uafbrudt for sig fra de ældste tider. Der har aldrig været nogen 

 ødelæggelse af alt gammelt, aldrig nogen fuldstændig ny skabning. 

 Det nye har udviklet sig af det gamle gjennem overgangsled og 

 gjennem millioner af år. Dersom vi kjendte alle de lag, som har 

 dannet sig, vilde det være umuligt at drage nogen grændse mellem 

 geologiske formationer. Den ene vilde umærkelig flyde over i den 

 anden." Grændsen mellem formation erne svarer til store huller i 

 lagrækken. 1 den tid, som skiller mellem de yngste lag i en ældre 

 og de ældste i en yngre cyklus, lå fastlandene på den nordlige 

 halvkugle så høit, at der ikke dannedes marine lag i de dele af 

 jordskorpen, som er tilgjæugelige for vor undersøgelse. Imidlertid 

 gik udviklingen af livsformerne sin jevne gang. Men da landet 

 efter lange tider atter blev neddyppet, var dyrelivet i havet ændret, 

 og lag med nye forsteninger afsattes ovenpå de gamle. Og det 

 er efter de marine lags dyrerester, at formationerne bestemmes. 

 Således beror den pludselige veksel af forsteninger, hvor en ny 

 formation begynder, ikke på nogen katastrofe, men simpelthen på 



*) Som vi senere skal se, indeholder denne formation to cykler. 



