272 A. Blytt. 



En anden vanskelighed er at finde lange og nøiagtig beskrevne 

 profiler uden huller i lagrækken. Oversigtsprofiler strækker ikke 

 til. G-eologerne angiver ofte kun, at der er fä, nogle eller mange 

 veksellagringer men uden at angive bestemte tal. 



En tredie vanskelighed ligger i at skjelne melleni den veksel- 

 lagring, som skyldes præcessionen, og den, som har sin grund i 

 andre mere forbigående og stedlige forhold. Især i stranddannelser 

 er denne vanskelighed følelig; men den har vist sig at være mindre, 

 end jeg pä forhånd formodede. 



En fjerde vanskelighed ligger i at bestemme antallet af strand- 

 liniernes oscillationer. Jo høiere stedet lå, desto sjeldnere blev det 

 oversvømmet, jo dybere, desto sjeldnere blev det hævet over havet. 

 Og bevægelsen af det faste jordlegeme har, som antagelig kunde 

 være, ikke været så ensartet overalt som havets. 



En femte vanskelighed ligger i at finde fuldstændig typiske 

 profiler af de ved oscillationerne frembragte etager. Da havet steg 

 og sank langsomt, vil antallet af marine veksellagringer være mindre 

 og land- og ferskvandsdannelsernes større, jo høiere stedet lå og 

 jo kortere den tid var, hvori det under hver oscillation blev ned- 

 dyppet i havet. Men denne vanskelighed har kun betydning, når 

 profilerne er så korte, at de ikke går gjennem flere oscillationer. 



I mangel af længere- sammenhængende og nøiagtig opgåede 

 profiler har jeg først måttet bestemme antallet af strandliniernes 

 oscillationer for tertiær- og kvartærtidens vedkommende. Enhver 

 af disse oscillationer, hvoraf der har været omtrent 36 siden be- 

 gyndelsen af tertiærtiden og til nu, har på tidvis oversvømmede 

 steder bevirket en veksling af havdannede lag med ferskvands- 

 eller land dannelser. Til hver betydeligere oscillation af havet svarer 

 en geologisk etage. I disse etager er der et vist antal vekslinger. 

 Ved at studere litteraturen om Europas tertiærbækkener har jeg 

 på denne made dannet et kombineret profil, som for veksellagrin- 

 gens vedkommende vistnok ikke endnu overalt er ganske udfyldt, 

 men som går fra begyndeisen af tertiær og indtil nu, og som jeg 

 nu skal gå over til at beskrive. 



M aden, hvorpå profiler kan sammenlignes med kurven og hy- 

 pothesernes rigtighed prøves, er følgende. Hver bue i kurven skal 

 svare til en oscillation af havet. Under høiere bredder forudsættes, 

 at strandlinien rykker op og ned med kurven. En sådan oscilla- 

 tion kalder jeg en geologisk etage. Hver bue skal altså have sin 

 tilsvarende oscillation eller etaare, og i hver etage skal der være 



