284 A. Blytt. 



Nu har vi seet, at disse store geografiske forandringer efter 

 al sandsynlighed var en folge af, at ekscentricitetens midlere værdi 

 steg og sank, og vi må således tro, at disse store ændringer i 

 veirlaget havde en kosmisk grund og indtrådte samtidig over hele 

 jorden. Vi kjender endnu for lidt til de tropiske egnes geologi ; 

 men der er grund til at tro, at også her store forandringer er fore- 

 gået i fordelingen af land og hav og at disse forandringer også 

 må have havt indflydelse på de varme landes klima. 



Det er endvidere sandsynligt, at vulkanismens styrke står i 

 forhold til ekscentricitetens ændringer. Enhver af de store geolo- 

 giske formationer lige fra den førkambriske tid har (if. A. Greikie 

 Textbook p. 259 — 260) havt sine vulkaner, og. vi har ovenfor seet, 

 at den samme forfatter udtaler, at der har været perioder i jordens 

 historie, da vulkanismen var langt stærkere og mere udbredt end 

 ellers. Vi har seet, hvorledes landenes stigning ledsages af vul- 

 kanske udbrud, og for tertiærtidens vedkommende ialfald synes 

 det, som de store transgressiouer af havet etterfølges af tider, hvor- 

 under det faste land begynder at stige under voldsomme og ud- 

 bredte vulkanske udbrud. 



For at lette oversigten vil vi tilsidst opregne alle buerne i 

 kurven og nævne de dertil svarende geologiske etager. Vi benyt- 

 ter tildels de af Charles Mayer-Eymar 1 ) givne navne. 



Un dertertiær, Eocæn. Cykle I i kurven. 



Undereocæn. Buer 1 — 6. 

 Fra 3 250 000 år til 2 720 000 år før nutiden. 

 Bue 1. Etage Montien? 

 2. — Heersien. 



*) Se hans fortjenstfulde Classification des terrains tertiaires. Zu 

 rich 1884. Han inddeler sine etager i to underetager, en med »mers 

 amples« og en med »mers basses«. Flere af hans etager repræsenterer 

 dog flere oscillationer. Hau mener, at jevndognsliniens præcession er 

 årsag til havstandens ændringer. Hele tertiær- og kvartærtiden skulde 

 efter ham have havt en vartghed af kun noget over 300 000 år. Han 

 stetter sig til Schmick's uholdbare theori om havstandens afhængighed 

 af præcessionen. 



