290 A. Blytt. 



er der såmange veksellagringer, som der er præcessiouer i den 

 tilsvarende bue. Og den »midlere havstand« stiger med den mid- 

 lere ekscentricitet midt i cyklerne og synker på grændsen mellem 

 dem, og hånd i hånd med den midlere havstand stiger og synker 

 også varmen under høiere bredder. 



Den her udviklede lære stemmer med LyelTs store princip. 

 Langsomme ændringer af vinterens og sommerens længde og af 

 flodbølgens kraft bevirker periodiske ændringer af klimatet og for- 

 skyvninger af strandlinien. Jorden ændrer form langsomt og umær- 

 keligt. Forandringerne går så langsomt for sig, at virkningerne 

 først efter mange årtusinders forløb begynder at træde tydelig frem.. 

 Det er de to astronomiske perioder, som er årsag til de store og 

 indgribende forandringer, hvorom geologien bærer vidnesbyrd til 

 os fra længst forsvundne dage og som fremdeles i fremtiden gjen- 

 nem millioner af år vil bevirke lignende ændringer i jordens geo- 

 grafi, dens klima og dens dyre- og planteliv. 



Efterskrift. 



I anledning af det ovenfor (p. 275) omtalte profil fra Wight 

 må jeg gjøre endel bemærkninger. Jeg har, om end med nogen 

 tvivl, henført Headonlagene til overeocæn. Men forskjellen mellem 

 faunaen i Grès de Beauchamp og Middle Headon er altfor bety- 

 delig til, at disse lag kan være samtidige. 



Grunden til feiltagelsen er den, at jeg har regnet formange 

 klimatiske vekslinger i Wightlagene. I disse fluviomarine lag 

 er der langtfra den regelmæssighed som i lag, der er dannede i 

 bækkener med ringere tilførsel. Floden udgraver sine bredder og 

 skifter leie, banker dannes og bortføres, eftersom strømretningen 

 ændres og strømfurerne forlægges. Således dannes ofte lindsefor- 

 mede indleiringer i lagene, og eftersom de steile strandklipper 

 på Wight styrter ned, skifter profilerne udseende i detaillerne.. 

 Men i al denne uregelmæssighed er der dog visse lag, som optræ- 

 der langt mere konstant, og som vi kan gjenkjende i de forskjel- 



