294 A. Blytt. 



Headori Hill sand uden vekslinger. 



Hul i lagrækken. 



Lower Head on, en oscillation (eller lidt mere) med 7 

 vekslinger. 



Middle og Upper Headon, en oscillation med 5 veks- 

 linger. 



Osborne med 8 — 10 vekslinger. 8 — 10 vekslinger svarer til 



2 oscillationer. 



Bembridge en oscillation med 6 vekslinger. 



Ham stead, en (ufuldstændig) oscillation med 3 vekslinger. 



Der er foruden det eocæne Barton 3 udpræget marine oligo- 

 cæne horizonter i denne lagrække: Middle Headon, Bembridge 

 østerslag og Hamstead Corbulalag. Middle Headon ansees af pa- 

 læontologerne for samtidig med Gypse marin i Pariserbækkenet 

 og det marine Hamstead med Sables de Fontainebleau. Jeg har 

 indpasset Pariserlagene således, at den marine gips falder på bue 

 3' og Fontamebleausandet på bue l'. Indpasses nu de ækviva- 

 lente lag på Wight i de samme buer, så ser vi, at profilet fra 

 Wight passer aldeles til ekscentricitetskurven, således: 



Lower Headon til bue 2' og maske den sidste del af l' med 

 7 vekslinger og 7 præcessioner. 



Middle og Upper Headon med 5 vexslinger til bue 3' med 5 

 præcessioner. 



Osborne med 10 vexlinger til buerne 4' og 5' med 10 præ- 

 cessioner. 



Bembridge med 6 vexlinger til bue 6' med 5 — 6 præces- 

 sioner. 



Hamstead med 3 vekslinger til den første del af bue 7' med 



3 præcessioner. 



Endvidere sees, at de tre marine horizonter falder på de 3 

 høieste eksentriciteter, toppene af buerne 3', 6' og 7', medens de 

 lavere buer og buedele falder på brak- og ferskvandslagene. Den 

 mest ublandede ferskvandsdannelse, Osborne, falder på de to laveste 

 buer 4' og 5'. 



For sammenligningens skyld vil vi atter nøiagtig gjennemgå 

 profilet fra Pariserbækkenet og sammenligne det med Stockwell's 

 kurve. Vi begynder nedenfra. Lagene er numererede på samme 

 made som i den originale beskrivelse af Dollfus og Vasseur 

 (Bull. Soc. Géol. de France ser. III. vol. VI. Paris 1878 pag. 

 243 ff). 



