306 Vogt og Hoyer. 



ling; hos mennesket, hvor den var indrettet til at bære hele lege- 

 mets tyngde under gangen, var den meget stærk og solid, hos 

 aberne, hvor bagbenene væsentlig var griberedskaber, var den me- 

 get mindre. Ligheden mellem de øvrige dele af hånd og fod er 

 så stor, at den straks må falde enhver i øinene. 



Dr. Kiær holdt derpå et foredrag over splanchnaserne. 

 en familie af løvmosserne, der især udmærkede sig ved vakkert 

 farvede frugter, smukke bløde og lidt gjennemsigtige blade, hvis 

 eellevæv var parentchymatøst og ofte laxt. Peristomet enkelt, 

 tænderne hygroskopiske. Af denne familie, hvis arter især vokser 

 i klynger, ofte på besynderlige steder som f. eks. døde Lernæn- 

 skrotter, var der i Norge fundet 13 arter. Af disse og flere andre 

 udenlandske arter fremvistes tegninger og Exsciccater, og udbred- 

 ningen af de sjeldnere norske arter an skueliggj ordes ved et kart, 

 over de lokaliteter, hvor de var fundne. 



Møde den 8de marts 1886. 



Stud. med Hoyer holdt et foredrag over limnæerne, en 

 slægt af ferskvandssneglene. Han omtalte først deres geografiske 

 udbredning og forekomst og gav derpå en skildring af de vigtigste 

 træk i deres anatomi og fysiologi. Han fremhævede især, at det 

 ikke, som de fleste forskere havde gjort, gik an at betragte skallet 

 som det vigtigste, da det blot var en del af dyrets ydre beklæd- 

 ning. Omtalte også. at man, skjønt disse dyr henhørte til lunge- 

 sneglene, dog i enkelte schweizersøer havde fundet limnæer på 

 mange hundrede fods dybde, der fik sin luft fra vand, som optages 

 i den til en slags gjællehule forandrede lungesæk. De fleste lim- 

 næer udmærkede sig ved en i høi grad udpræget evne til at 

 variere, og især viste dette sig på skallet. Og det var væsentlig 

 en rationel forklaring af grundene til denne variabilitet, taleren 

 vikle give med sit foredrag. Vindingernes hastige tilvækst kunde 

 forklare, at en liden tilfældig beskadigelse af det unge skal 

 kunde frembringe temmelig store afvigelser i den endelige 

 skalform. 



En hel del formforandringer var afhængige af det ydre for- 

 hold, under hvilke dyrene forekom, således kunde forandring af 

 våndets kemiske sammensætning og strømforhold og af plantevæk- 

 sten frembringe variation. 



