Meddelelser fra den nat.-n.ist. forening i Kristiania. 313 



o 



fremragende mykologer holdt nu ikke længer så skarpt grændser 

 mellem disse grupper, ja der var enkelte blandt dem, som antog, 

 at det ikke vilde vare længe, inden det vilde vise sig, at den 

 plantegruppe, man sammenfatter under navnet bakterier, ligeså 

 lidt som «gjærsoppe» var nogen egen gruppe, men et mixtum 

 compositum af udviklingsformer af en. hel del forskjellige soppe. 



Han gik derefter over til at omtale sine egne erfaringer på 

 dette gebet. Disse skrev sig væsentlig fra arbeider, udført hos 

 den store mykolog B re fe Id. (Zopfs arbeide over bakterierne er 

 som bekjendt også udført der. 



En hel del «oïdium »-arter — også et kollektivuavn — for- 

 merede sig som baciller, satte endog «sporer», f. eks. «oidium» af 

 skivesoppene Nyctalis asterophora og parasittica; disse om- 

 taltes lidt nærmere. 



Endnu mærkeligere var overensstemmelsen mellem vokse- 

 måden hos enkelte bakterier (sarcinerne) og den af foredragshol- 

 deren nærmere studerede mugsopform, klipfisksoppen, der pa 

 grund af dens eiendommelige voksemåde var opstillet ■ — i foredrag 

 på naturforskermødet den 10de juli 1886 — som en ny slægt 

 Wallemia ichthyophaga. Soppen havde vistnok længe været 

 kjendt og var tidligere beskreven. Foredragsholderens undersøgelse 

 havde imidlertid vist, at den adskilte sig en hel del fra alle de 

 nu kjendte mugsopformer. 



I kulturer danner dens sporer ikke strax hyfer som andre 

 mugsoppe, men svulmer op — ofte til den 10-dobbelte størrelse — 

 især membranen, sporen deler sig som en sarcina överkörs i 2, 4, 

 8 — — — mange dele, indtil et ofte knappenålshoved stort Scle- 

 rotium opstår. 



I ugunstig næring kan vistnok denne celledeling snart ophøre 

 og hyfer vokse ud fra de små klumpe. Men regelen er dog, at 

 hy ferne ført t efter at sclerotiet har nået en vis størrelse, vokser 

 ud. Først da begynder der på disse at vokse ud talrige stærkt 

 forgrenede hyfer; disse går dels op i luften, dels ned i subtratet; 

 de, der går op i luften, deler sig som en oidium og snører af 

 sporer, der er mere og mere runde, jo længere man kommer ud 

 mod pereferien. De fleste soppe, der danner sporer på denne 

 maade, har været anseede for ascomyceter, men B ref eld har 

 dog også hos talrige hymenomyceter påvist denne fruktifika- 

 tionsmåde. 



I enkelte slags næring; svulmer membranen usædvanlig- stærkt 



